Справа № 758/1130/25 
Категорія 7 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2026 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., присяжних Алексєєнко А.В., Радзіловської О.С., заявника ОСОБА_1 , представника заявника Васюка М.М., розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління пенсійного України в м. Києві, про визнання особи безвісно відсутньої

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Подільського районного суду міста Києва перебуває справа за заявою ОСОБА_1 (надалі за текстом - заявник), заінтересована особа: Головне управління пенсійного України в м. Києві (надалі за текстом - заінтересована особа), про визнання особи безвісно відсутньої.
Заява мотивована тим, що 21.10.2000 року між заявником та ОСОБА_2 було укладено шлюб зареєстрований Відділом ДРАЦС РС Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області за актовим записом № 402. Відповідно до Рішення Краснолуцького міського суду Луганської області від 07.05.2014 у справі № 413/12/14-ц, шлюб між заявником та ОСОБА_2 розірвано.
Згідно із свідоцтвом про народження від 05.02.2009 серії НОМЕР_1 , у вищевказаному шлюбі в останніх народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наразі, ОСОБА_3 перебуває на утриманні заявника.
Таким чином, ОСОБА_2 являється колишньою дружиною ОСОБА_1 у яких є спільна неповнолітня дитина. ОСОБА_2 після тимчасової окупації м. Хрустальний, Луганської області залишилась проживати за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, з 01.10.2020 остання перестала виходити на зв`язок та до цього часу, заявнику невідоме місцезнаходження своєї колишньої дружини.
Зазначається, що визнання ОСОБА_2 безвісно відсутньою надасть можливість отримати соціальну допомогу чи призначення пенсії.
На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2025 року цивільну справу передано для розгляду судді Подільського районного суду м. Києва Гребенюку В.В.
Відповідно до протоколу попереднього відбору присяжних від 24.01.2025 року визначено основних присяжних А.В. Алексєєнко та О.М. Шакуна.
Ухвалою від 29.01.2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.
17.03.2025 року до суду від заявника надійшла заява про долучення доказів.
Ухвалою від 19.03.2025 року постановлено витребувати докази з Головного управління Пенсійного фонду України у Луганській області, Головного управління Національної поліції в Луганській області, Державної міграційної служби, Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Луганській області, Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Головного управління ДПС у Луганській області.
29.04.2025 року до суду від Державної міграційної служби надійшов лист на виконання Ухвали від 19.03.2025 року.
30.04.2025 року та 06.05.2025 року до суду від Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Луганській області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов лист на виконання Ухвали від 19.03.2025 року.
06.05.2025 року до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в у Луганській області надійшов лист на виконання Ухвали від 19.03.2025 року.
14.05.2025 року до суду від Головного управління Національної поліції в Луганській області надійшов лист на виконання Ухвали від 19.03.2025 року.
25.11.2025 року до суду від заявника надійшли додаткові пояснення у справі.
У зв`язку з неможливістю приймати участь у судових засіданнях присяжним ОСОБА_4 , оскільки останній вже не виконує обов`язки як присяжний, здійснено повторний розподіл присяжного. Відповідно до протоколу автоматизованого визначення присяжних від 16.01.2026 року визначено основних присяжних А.В. Алексєєнко та О.С. Радзіловську.
У судовому засіданні 10.03.2026 взяв участь представник заявника та присяжні, інші учасники судової справи у судове засідання не прибули.
Представник заявника підтримав заяву про визнання особи безвісно відсутньої, з мотивів того, що спір стосується захисту прав дитини заявника - ОСОБА_3 . Крім того, представником вказано, що розгляд справи пов`язано, зокрема, з потребою в отриманні дитиною пенсії у зв`язку з втратою годувальника.
Ухвалою суду від 20.03.2026 року постановлено повернутись до з`ясування обставин у справі та призначити судове засідання на 06.04.2026 року. Явку ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у судове засідання визнано обов`язковою та залучено до участі у справі заінтересовану особу - Службу у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації.
У судовому засіданні на 06.04.2026 року ухвалено відкласти розгляд справи у зв`язку з неприбуттям ОСОБА_3 , явку якої було визнано обов`язковою.
В судовому засіданні 04.05.2026 року заявник, його неповнолітня донька та його представник підтримали вимоги заяви в повному обсязі, просили її задовольнити.
Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації явку свого представника в судове засідання не забезпечила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялось належним чином, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. 
Головне управління пенсійного України в м. Києві в засідання не прибуло, будь-яких заяв та клопотань про перенесення розгляду чи розгляду без участі не подало. 
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що заявник з 21.10.2000 року перебував у зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_2 , що зареєстрований Відділом ДРАЦС РС Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області за актовим записом № 402. Відповідно до Рішення Краснолуцького міського суду Луганської області від 07.05.2014 у справі № 413/12/14-ц, даний шлюб розірвано (а.с. 83).
У вищевказаному шлюбі народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 05.02.2009 серії НОМЕР_1 (а.с. 84). 
Згідно з Довідками від 21.06.2024 року № 3007-7002059221 та № 3007-7002059259 про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, заявник і ОСОБА_3 , які зареєстровані за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 відповідно, фактично проживають за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 33-34). Наразі, ОСОБА_3 перебуває на утриманні заявника.
Згідно витягу від 10.07.2024 року з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження 12024100080002067, що зареєстроване 20.06.2024 року, 19.06.2024 року до СВ Святошинського УП ГУНП у місті Києві надійшли матеріали заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з приводу того, що місцезнаходження його колишньої дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає на тимчасово окуповані території у м. Хрустальний, Ровенківського р-н, Луганської обл., з 11.10.2020 року навідоме, телефонний зв?язок відсутній (а.с. 82).
Листом в.о. начальника Головного управління ДПС у Луганській області № 12-32-12-01-03, згідно даних інформаційно-комунікаційної системи ОСОБА_2 податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, за період з 01.10.2020 по 10.04.2025 не надавала. ОСОБА_2 за період з 01.10.2020 по 10.04.2025 згідно ІКС «Податковий блок» відсутня (а.с 123).
Листом Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України на виконання ухвали Подільського районного суду міста Києва від 19.03.2026 року повідомлено, що за даними відомчої інформаційної системи ДМС, на ім?я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , Лисичанським відділом УДМС у Луганській області 14.02.2019 року оформлено паспорт громадянина України НОМЕР_3 . Разом з цим, у період з 01.10.2020 року по теперішній час, ОСОБА_2 у встановленому законодавством порядку до територіальних органів ДМС та їх територіальних підрозділів з питання оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта громадянина України № НОМЕР_4 не зверталася (а.с. 130).
Листом заступника начальника Головного управління пенсійного фонду України в Луганській області повідомлено, що ОСОБА_2 як отримувач пенсії, страхових виплат, соціальних послуг, житлової субсидії або пільг на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області не перебуває (а.с. 143).
Листом в.о. начальника ГУНП в Луганській області № 4536/111/20/01-2025 від 06.05.2025 року, встановлено, що інформація згідно обліків ІП «Адмінпрактика» ІКС ІПНП про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_2 станом а 05.05.2025 року відсутня. Окрім цього, згідно даних інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ОСОБА_2 станом на 05.05.2025 року до кримінальної відповідальності не притягувалася (а.с. 149-150).
Згідно із частиною першою статті 43 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України), фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.
Частиною другою статті 43 ЦК України визначено, що у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи, початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.
Відповідно до ч. 3 ст.43 ЦК України, порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України (надалі за текстом - ЦПК України).
Згідно з ч. 1.ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Пунктом третім частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Відповідно до статті 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Як зазначено у Постанові КЦС ВС від 20 березня 2024 року у справі № 523/2001/19, визнання фізичної особи безвісно відсутньою потребує встановлення чотирьох обов`язкових умов: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою.
Крім того, в цій постанові колегія суддів КЦС ВС зазначила про те, що суд зобов`язаний вжити всіх можливих заходів для встановлення місця перебування такої особи. А також, що при визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак, встановити її місцезнаходження в цей час неможливо.
Разом з тим, у Постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 квітня 2025 року у справі № 202/14972/23, вказано, що сам по собі факт втрати зв`язку заявника із фізичною особою і фактична відсутність у заявника відомостей про її місце перебування не є безумовною підставою для визнання фізичної особи.
Так само, сам по собі факт оголошення фізичної особи в розшук, факт її непроживання за місцем реєстрації протягом тривалого часу та фактична відсутність відомостей про її місце перебування теж не є безумовною підставою для визнання фізичної особи. Подібний висновок висловлено у Постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 жовтня 2024 року у справі № 754/7858/23.
Отже, простого посилання заявника на зникнення особи, втрату зв`язку або припинення спілкування з особою не є достатньою підставою для задоволення заяви. Остання має містити опис конкретних обставин та подій, які б давали підстави вважати, що особа є безвісно відсутньою за місцем свого постійного проживання.
Визнання особи безвісно відсутньою має широке коло правових наслідків, тому мають бути вжитті всі заходи для з`ясування обставин зникнення особи, заходи щодо її розшуку.
Процес розшуку безвісно відсутніх осіб регулюється такими нормативно-правовими актами законодавчого рівня, як Кримінальний кодекс України, Кримінальний процесуальний кодекс України, Закони України «Про Національну поліцію`та «Про оперативну-розшукову діяльність».
Відповідно до п.7 ч. 1ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», одним із повноважень поліції є розшук безвісно зниклих осіб. Початок розшуку безвісно зниклих осіб є підставою для відкриття кримінального провадження.
Згідно положень ст. 6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», інформація про безвісно зниклу особу є підставою для здійснення оперативно-розшукової діяльності.
Як встановлено судом, останнім відомим місцем проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є адреса її реєстрації: АДРЕСА_1 .
На даний час населений пункт - м. Хрустальний (до 2016 року - Красний Луч) Луганської області входить у перелік населених пунктів, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях згідно Указу Президента України «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях» №32/2019 від 07.02.2019 р.
Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIIIвід 17.03.2015 p., тимчасово окупована територія - це окремі населені пункти, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» №1680-VII від 16.09.2014 р. запроваджено особливий порядок місцевого самоврядування до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном.
Таким чином м. Хрустальний, Луганської області є територією України, яка тимчасово не контролюється державними органами влади країни. 
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.1-2 ст.89 ЦПК України). 
В ході судового розгляду справи, суду не надано достатніх доказів того, що протягом одного року за місцем постійного проживання ОСОБА_2 в м. Хрустальному, Луганської області, немає відомостей про місце її перебування, що має бути одним із сукупності юридичних фактів, які дають підстави, у відповідності ст. 43 ЦК України, визнати останню безвісно відсутньою. Також, не встановлено осіб (родичів, співробітників тощо), які могли б дати свідчення про відсутність ОСОБА_2 більше року у місці свого постійного проживання.
При цьому, оскільки останнім місцем проживання ОСОБА_2 є тимчасово окупована територія, судом використані усі доступні заходи для отримання відомостей про місце знаходження її на території України. Проте, перевірити вказану інформацію за місцем реєстрації ОСОБА_2 та отримати зазначені відомості немає можливості. 
В свою чергу, перебування особи на тимчасово окупованій території України не є безумовною підставою для визнання її безвісно відсутньою. А тому, суд вважає за неможливим визнання безвісно відсутньою особи, щодо якої немає точних відомостей про відсутність її в місцях фактичного проживання, перебування, реєстрації. 
Більше того, заявник обґрунтовує свої вимоги про необхідність визнання ОСОБА_2 безвісно відсутньою з тих підстав, що остання не приймає участі у вихованні їх спільної дитини, не допомагає матеріально через свою відсутність, а тому, для створення належних умов зростання та матеріального забезпечення малолітньої дитини вона має право на призначення державної пенсії по втраті годувальника.
Водночас, суд враховує, що відповідно відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»), пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.
Таким чином, для отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника, ОСОБА_3 у силу закону необхідно, щоб ОСОБА_2 було надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин». 
Статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин має адміністративну природу. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», він набувається у позасудовому порядку з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин на підставі заяви про зникнення.
Отже, обов`язковість судового рішення для отримання соціальної пільги у зв`язку з втратою годувальника відсутня і відмова у задоволенні заяви не позбавляє заявника можливості захистити свої права в цій частині. 
Враховуючи все вищесказане, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає за потрібне залишити заяву про визнання особи безвісно відсутньої без задоволення у зв`язку з недоведеністю вимог. 
Керуючись ст. ст. 19, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354-356 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління пенсійного України в м. Києві, про визнання особи безвісно відсутньої - залишити без задоволення;
Повне найменування:
заявник - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 );
заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, код ЄДРПОУ 42098368);
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення;
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду;

Суддя        В.В. Гребенюк

Присяжні А.В. Алексєєнко 

О.С. Радзіловська