ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" червня 2026 р. Справа№ 911/372/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Барсук М.А.
суддів: Пономаренка Є.Ю. 
Руденко М.А. 

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Де-Люкс"
на рішення Господарського суду Київської області від 24.02.2026 (повний текст складено 27.03.2026)
у справі №911/372/25 (суддя Ярема В.А.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Де-Люкс"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннер Автомотів"
про стягнення 308 058,03 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Де-Люкс" звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннер Автомотів" про стягнення 308 058,03 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач неправомірно зволікав із визнанням поломки транспортного засобу гарантійним випадком, на його вимогу експертизу не провів та постійно відкладав і перешкоджав її проведенню, тобто не мав наміру встановлювати дійсні причини виходу із ладу каталізаторів, і лише завдяки активній поведінці представників позивача по відбору проб палива та залучення експертів, недопущених до огляду авто, відповідач змушений був визнати, що причиною виходу з ладу каталізаторів є не використання неякісного палива, а заводський брак.
Ураховуючи неналежне виконання відповідачем гарантійних зобов`язань, позивач вважає, що саме відповідача, як продавця товару, покладається обов`язок компенсувати витрати на доведення гарантійного випадку у загальній сумі 209 862,00 грн.
Крім того, посилаючись на вказані вище обставини надання відповідачем підмінного автомобіля лише 06.11.2024, тобто через 29 днів після того, як 09.10.2024 належне ТОВ "ДЕ-ЛЮКС" авто доставлено на евакуаторі до дилера, позивач також вказав про понесення моральної шкоди у сумі 98 196,03 грн, розрахованої таким чином: 29 днів * 3 386,07 грн (вартість одного дня користування підмінним автомобілем).

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Київської області від 24.02.2026 у справі №911/372/25 позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Віннер Автомотів" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Де-Люкс" 4 200,00 грн та 63,00 грн судового збору.
Рішення суду обґрунтовано тим, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факти неналежного виконання відповідачем вимог закону та умов договору щодо безоплатного проведення робіт з метою усунення недоліку автомобіля - самодіагностики, зняття та встановлення датчиків каталізатора, огляду ендоскопом каталізаторів, та доведеність протиправної поведінки відповідача шляхом віднесення таких робіт до оплатних за рахунок позивача.
В той же час, за висновком суду першої інстанції, позивач не довів та доказово не підтвердив протиправної поведінки відповідача у вигляді відмови встановити гарантійний випадок та здійснити відповідно безоплатний ремонт; прийняття рішення про визнання випадку поломки каталізаторів негарантійним і таким, що виник внаслідок використання позивачем неякісного палива; бездіяльності та порушенні строків проведення гарантійного ремонту і надання відповіді на претензію зі складенням рекламаційного акта.
Також суд першої інстанції виснував, що позивач не надав суду жодних належних та достовірних доказів, які б свідчили про обставини заподіяння приниження його ділової репутації внаслідок реалізації відповідачем автомобіля з каталізаторами, які вийшли із ладу, що б слугувало підставою для стягнення моральної шкоди.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Де-Люкс" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 24.02.2026 у справі №911/372/25 в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Також 01.04.2026 через систему «Електронний суд» від позивача надійшли доповнення до апеляційної скарги.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на наступне:
- відповідач, виставивши рахунки від 15.10.2024 №1109844 від 15.10.2024 на суму 941 702,82 грн та №1109820 від 15.10.2024 на суму 471 926,00 грн, які «дійсні протягом 3 банківських днів включно день виписки рахунку», висловив свою відмову у гарантійному ремонті;
- відповідач фактично ухилився від гарантійних зобов`язань, що підтверджується в тому числі Актами виконаних робіт від 13.12.2024 року, один з яких виданий ТОВ «ДЕ-ЛЮКС» із зазначенням переліку робіт та сумою 0 грн за усунення гарантійного недоліку (роботи та запчастини), а також надання «підмінного» автомобіля строком на 36 днів, а інший на суму 424 198,40 грн, мав би бути оплачений виробником - Гарантія Віннер Імпортс;
- визнання судом правомірності стягнення першого платежу в ланцюгу подій (чек від 07.10.2024) та одночасна відмова у стягненні наступних витрат (експертиза пального, відбір проб, правнича допомога), які були безпосередньо і неминуче викликані тією ж самою протиправною поведінкою відповідача, є юридично нелогічним та внутрішньо суперечливим висновком;
- якби відповідач діяв добросовісно і самостійно провів належну перевірку якості в межах гарантії, позивач не мав би потреби витрачати кошти на залучення сертифікованих лабораторій та експертів КНДІСЕ;
- виключно активність представників ТОВ «ДЕ-ЛЮКС», яка полягала у проведенні відбору та експертизі палива та запрошення експертів-механіків, які не були допущені до огляду автомобіля - змусили відповідача все ж таки переглянути свою позицію, визнати результати випробувань відібраних проб пального, а також визнати вказаний випадок гарантійним через заводський брак;
- аналіз викладених обставин дій та листування відповідача демонструють ознаки маніпуляції фактами з метою уникнення гарантійних зобов`язань;
- суд першої інстанції при розгляді справи та оцінки матеріалів справи застосував надмірно формалізований підхід, фактично звільнивши відповідача від відповідальності за його ж маніпуляції.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №911/372/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М.А. - головуюча суддя; судді - Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А. 
Ухвалою суду від 23.03.2026 залишено без руху апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Де-Люкс" на рішення Господарського суду Київської області від 24.02.2026 у справі №911/372/25 та надано строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків шляхом подання доказів сплати судового збору в сумі 5469, 44 грн.
Ухвалою суду від 06.04.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Де-Люкс" на рішення Господарського суду Київської області від 24.02.2026 у справі №911/372/25; повідомлено учасників, що апеляційна скарга буде розглянута у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Частина 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи не заявлено.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

14.07.2023 між Філією "Віннер ПЦКА" від імені та в інтересах ТОВ "Віннер Автомотів" як продавцем/дилером і ТОВ "Де-Люкс" як покупцем укладено договір купівлі-продажу автомобіля №РСКА-1198.
Пунктами 7.1., 7.6., 7.10., 7.11, 7.12. договору сторони погодили, зокрема, що:
- автомобіль та/або товар - новий транспортний засіб PORSCHE (ПОРШЕ) з визначеним обладнанням, комплектуючими та аксесуарами до нього згідно узгодженої сторонами специфікації, що придбавається покупцем відповідно до умов цього договору;
- продавець гарантує, що автомобіль відповідає вимогам якості заводу-виробника, що визначені в експлуатаційних документах, гарантійних політиках заводу-виробника, чинним в Україні нормам і стандартам, про що продавець має сертифікат відповідності, а також умовам цього договору;
- протягом дії гарантії заводу-виробника безкоштовно для покупця здійснюється гарантійний ремонт автомобіля - усунення недоліків автомобіля, що означає ремонт та/або заміну комплектуючих виробів та їх складових частин, що вийшли з ладу з вини заводу-виробника по причині дефекту матеріалу або виготовлення;
- продавець/дилер усуває наявний на автомобілі недолік в порядку гарантійного ремонту протягом 14 календарних днів з дати пред`явлення (надання) автомобіля та у разі наявності на його складі необхідного комплектуючого виробу/складової частини, якщо сторони не домовились про інше;
- датою пред`явлення (надання) автомобіля є дата підписання продавцем/дилером та покупцем наряду-замовлення та/або акта приймання-передання автомобіля;
- сторони домовились, якщо на складі продавця/дилера відсутній необхідний комплектуючий виріб та/або його складова частина, то усунення недоліку здійснюється у строк, що не перевищує 60 робочих днів з дати пред`явлення (надання) автомобіля для виконання відповідних ремонтних робіт. Виконання ремонтних робіт у вказаний строк не вважається затримкою усунення недоліку та не є підставою для стягнення з продавця/дилера неустойки та/або збитків;
- не підлягають компенсації витрати, пов`язані із перебуванням та обслуговуванням покупця або його представника у місці проведення гарантійного ремонту, інші втрати часу, незручності або інші випадкові чи непрямі збитки, яких покупець (або інші особи) може зазнати внаслідок виникнення дефекту, на який поширюється гарантія.
07.10.2024 Філією "ВІННЕР ПЦКА" ТОВ "ВІННЕР АВТОМОТІВ" проведено технічний огляд належного позивачу та придбаного ним 28.11.2023 на підставі договору автомобіля - PORSCHE CAYENNE, д.н.з. НОМЕР_1 (далі також - авто/транспортний засіб), за наслідками чого сторонами підписано акти виконаних робіт за №№65044919, 65044920 від 07.10.2024, відповідно, на суми 36 317,00 грн та 4 200,00 грн.
За твердженнями позивача, за результатами вказаного вище планового технічного огляду авто виявлено загоряння на панелі приладів індикатора помилки по каталізаторам (Check Engine), відтак за допомогою ендоскопа встановлено наплавлення та забитість каталітичних нейтралізаторів та рекомендовано їх замінити.
Як зауважив позивач, означену вище помилку відповідач кваліфікував як таку, що виникла внаслідок використання власником авто неякісного пального, та виключив інші можливі підстави помилки.
Про вказане, за доводами позивача, його повідомлено усно, відтак згідно зі змістом акта №65044920 від 07.10.2024 відповідач надав дозвіл на подальшу експлуатацію транспортного засобу без будь-яких зауважень.
Як стверджує позивач, 09.10.2024 у зв`язку з черговою появою на панелі приладів авто помилки Check Engine власник викликав Porsche Assistence, який доставив транспортний засіб до дилера на евакуаторі, що підтверджується листом ТОВ "СОС Сервіс Україна" за вих. №1090 від 23.01.2025.
Позивач 11.10.2024 направив відповідачу запрошення на проведення 15.10.2024 відбору проб бензину як з баку авто, так і з постійного місця його заправки - АЗК "UPG" по проспекту Визволителів у м. Київ.
Позивач зазначив, що 15.10.2024 він був вимушений сплатити відповідачу 4 662,00 грн за роботу механіка для надання можливості відібрати проби палива з баку авто і вказані обставини підтверджуються нарядом-замовленням №639600 та актом виконаних робіт №65045136 від 15.10.2024.
За доводами позивача, оплативши 4 662,00 грн, він відібрав проби палива з баку авто за участі представника дилера та очікував рішення про направлення відповідного представника на АЗС.
Водночас, як зазначив позивач, листами №221541/2 від 15.10.2024 та №221510/1 від 15.10.2024 відповідач повідомив, відповідно, про:
- неможливість направлення свого представника для відбору проб палива на АЗС;
- заплановані на 18.10.2024 о 14:00 огляд (діагностику) автомобіля на сервісному пості Філії з метою визначення причин виникнення поломки (попередньо - використання неякісного палива). Копії означених листів №221541/2 від 15.10.2024 та №221510/1 від 15.10.2024 додано до позовної заяви.
На підтвердження здійснення 15.10.2024 відбору проб палива як з баку авто, так і з постійного місця його заправки, ТОВ "ДЕ-ЛЮКС" надало акти відбирання проб нафти та нафтопродуктів за №№15-10-24/1, 15-10-24/2 від 15.10.2024 та фіскальних чеків з АЗК від 15.10.2024.
Так, відповідачем було сформовано рахунки №1109844 від 15.10.2024 на оплату 941 702,82 грн та рахунка №1109820 від 15.10.2024 на оплату 471 926,00 грн.
Позивач зазначає, що у листах та рахунках від 15.10.2024 відображено послідовну позицію відповідача, яка виявилась у відмові розглядати можливість гарантійного ремонту авто.
Покликаючись на такі обставини, позивач зазначив, що 16.10.2024 він звернувся до відповідача з претензією №16-10/24 та вимогою здійснити гарантійний ремонт автомобіля, надати офіційну відповідь про причини виникнення несправності, а також підмінний автомобіль у випадку неможливості здійснення означеного ремонту в межах 14-ти календарних днів.
Поряд з тим, листом №24710/1 від 17.10.2024 відповідач повідомив про необхідність підписання ТОВ "ДЕ-ЛЮКС" наряду-замовлення №639678 від 17.10.2024 та акта приймання-передачі авто для надання послуг з технічного обслуговування і ремонту.
В подальшому, 18.10.2024 позивач направив відповідачу повідомлення про результати дослідження відібраних проб пального, згідно з якими означені проби виповідають вимогами ДСТУ, до якого, зокрема, були додані протоколи випробувань №№1450/24КР, 1451/24КР від 17.10.2024, акти відбирання проб нафти та нафтопродуктів за №№15-10-24/1, 15-10-24/2 від 15.10.2024; акти приймання-передачі проб зразків від 15.10.2024.
Також, листом №24810/1 від 18.10.2024 відповідач повідомив про необхідність надання сервісної книжки та документа, який засвідчує купівлю авто.
В подальшому, між сторонами було підписано 18.10.2024 наряд-замовлення №639678 на суму 4 200,00 грн.
Як стверджує позивач, 18.10.2024 його представника - адвоката Коковіна Д.І., та експертів КНДІСЕ не допускали до огляду автомобіля спершу, під час зняття каталізаторів, а після їх демонтажу заборонили експертам проводити фото-, відеофіксацію;
Листом №242410/1 від 24.10.2024 відповідач повідомив, що строк на гарантійне обслуговування почався з 18.10.2024 - з дати підписання представником позивача адвокатом Коковіним Д.І. наряду-замовлення та акта передачі авто, а також визнав результати випробувань відібраного палива та запросив позивача для складання рекламаційного акта.
У підписаному між сторонами рекламаційному акті від 25.10.2024 відповідач визнав заводський брак каталізаторів та зазначив про замовлення нових для заміни.
Позивач, обґрунтовуючи позов, зазначає, що на його вимогу відповідач експертизу не провів та постійно відкладав і перешкоджав її проведенню, тобто не мав наміру встановлювати дійсні причини виходу із ладу каталізаторів.
Тобто, на переконання позивача, лише завдяки активній поведінці його представників по відбору проб палива та залучення експертів, недопущених до огляду авто, відповідач змушений був визнати, що причиною виходу з ладу каталізаторів є не використання неякісного палива, а заводський брак.
В подальшому, відповідач листом №240411/1 від 04.11.2024 повідомив про можливість отримати 06.11.2024 підмінний автомобіль, який ТОВ "ДЕ-ЛЮКС" використовувало до моменту отримання власного авто після гарантійного ремонту - 13.12.2024, що підтверджується укладеним між сторонами 06.11.2024 договором №061124/TEST-DRIVE та актом приймання-передачі підмінного авто від 06.11.2024 та 13.12.2024.
Факт повернення автомобіля з гарантійного ремонту підтверджується примірником підписаного акта виконаних робіт №65046708 від 13.12.2024 на суму 0,00 грн.
Після отримання авто з гарантійного ремонту з метою відшкодування 209 862,00 грн витрат, понесених на відновлення порушених прав неякісним товаром, позивач звернувся до відповідача з претензією№20/12-24 від 20.12.2024, у відповідь на яку відповідач листом №240412/1 від 24.12.2024 відмовив у компенсації таких витрат.
Обґрунтовуючи вимоги про відшкодування витрат, понесених на доведення гарантійного випадку, позивач посилається на відмову відповідача у здійсненні гарантійного ремонту та встановлення причин поломки, яка підтверджується виставленням рахунків на ремонт.
Позивач вказує, що протиправною поведінкою відповідача є відмова від здійснення гарантійного ремонту та виявлення причин поломки, всупереч наполягань ТОВ "ДЕ-ЛЮКС" на гарантійному випадку. Вина ж відповідача, на переконання позивача, полягає у продажі неякісного автомобіля та у відмові відповідача визнавати випадок гарантійним, а доказами означених поведінки і вини є:
- виставлені відповідачем рахунки від 15.10.2024 на суми 941 702,82 грн та 471 926,00 грн, які підтверджують відсутність намірів здійснювати процедуру гарантійного ремонту;
- рекламаційний акт від 25.10.2024, відповідно до якого, тільки після проведеної експертизи пального та прибуття експертів з КНДІСЕ для огляду автомобіля відповідач вимушений був визнати вказаний випадок гарантійним.
Сума збитків, заявлені позивачем у розмірі 209 862,00 грн, складаються з:
- 4 200,00 грн витрат, що підтверджуються квитанцією №2684 від 07.10.2024 на підставі акта виконаних робіт №65044920 від 07.10.2024;
- 4 662,00 грн витрат, що підтверджуються нарядом-замовленням №639600, актом виконаних робіт №65045136 від 15.10.2024;
- 105 000,00 грн витрат на відбір проб та проведення випробувань бензину на відповідність ДСТУ, що підтверджуються протоколами випробувань №№1450/24КР, 1451/24КР від 17.10.2024, укладеним позивачем та ТОВ "Центр якості продукції "Карат" договором №01-10-2024 від 11.10.2024;
- 96 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката Коковіна Д.І., надану позивачу в ході досудового врегулювання спору, що підтверджуються укладеним позивачем та адвокатом Коковіним Д.І. договором правничої допомоги від 07.03.2024, актом приймання-передачі наданих послуг від 16.12.2024 до договору правничої допомоги від 07.03.2024.
Крім того, посилаючись на вказані вище обставини надання відповідачем підмінного автомобіля лише 06.11.2024, тобто через 29 днів після того, як 09.10.2024 належне ТОВ "ДЕ-ЛЮКС" авто доставлено на евакуаторі до дилера, позивач також вказав про понесення моральної шкоди у сумі 98 196,03 грн, розрахованої таким чином: 29 днів * 3 386,07 грн (вартість одного дня користування підмінним автомобілем).
У контексті даних вимог позивач посилається на те, що він не міг користуватись 29 днів належним йому автомобілем, який мав заводський дефект, тоді як підмінне авто не було доставлене на визначену адресу і його слід було забирати на дилерському центрі та туди ж повертати, що створило додаткові незручності.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ч.1, 2 ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує її інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.
Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Вирішуючи спори про стягнення заподіяних збитків, господарський суд перш за все повинен з`ясувати правові підстави покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності.
Для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.
Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.
Позивач повинен довести факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків, факт протиправної поведінки відповідача, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та заподіяними збитками. Відповідачу, у свою чергу, потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків позивачу.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 10.03.2020 у справі № 908/3209/16 зазначив, що відшкодуванню підлягають збитки, що стали безпосереднім, і що особливо важливо, невідворотним наслідком порушення боржником зобов`язання чи завдання шкоди. Такі збитки є прямими. Збитки, настання яких можливо було уникнути, які не мають прямого причинно-наслідкового зв`язку, є опосередкованими та не підлягають відшкодуванню.
Так, звертаючись до суду із відповідним позовом, ТОВ "ДЕ-ЛЮКС" прагне відшкодувати за рахунок відповідача, зокрема, 209 862, 00 грн реальних збитків, як витрат на "доведення гарантійного випадку", до складу яких, згідно доводів та пояснень позивача, включено:
- 4 200,00 грн, сплачених позивачем на підставі виставленого відповідачем рахунка за проведення 07.10.2024 робіт по самодіагностиці, зняттю та встановленню датчиків каталізатора, огляду ендоскопом каталізаторів;
- 4 662,00 грн, сплачених позивачем на підставі виставленого відповідачем рахунка за надання можливості 15.10.2024 відібрати проби пального з баку автомобіля;
- 105 000,00 грн за відбір проб та проведення ТОВ "Центр якості продукції "Карат" випробувань пального на відповідність ДСТУ внаслідок як реалізації відповідачем неякісного товару (виробничий брак встановлених у автомобілі каталізаторів), так і відмови здійснити гарантійний ремонт, що виявилось у бездіяльності відповідача щодо безоплатного усунення недоліків у порядку гарантійного ремонту згідно з пунктом 7.6. договору;
- 96 000,00 грн за надання адвокатом професійної правничої допомоги внаслідок реалізації відповідачем неякісного товару (виробничий брак встановлених у автомобілі каталізаторів), повної бездіяльності та відсутність будь-яких дій щодо встановлення гарантійного випадку, що виявилось у тому числі і в поведінці відповідача під час відбору проб 15.10.2024 та під час огляду автомобіля 18.10.2024.
Згідно зі статтею 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором.
За положеннями частин першої та другої статті 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.
У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.
Згідно зі статтею 679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.
З викладеного вбачається, що гарантійний строк експлуатації - це період в часі протягом якого постачальник гарантує використання товару за призначенням за умови дотримання споживачем правил експлуатації. Тобто, саме протягом вказаного строку постачальник виконує гарантійні зобов`язання, несе відповідальність за дотримання вимог щодо якості поставленого товару, які обумовлено сторонами або установлено положеннями чинного законодавства.
А тому, як вірно зазначив суд першої інстанції, підписання відповідачем, як продавцем та дилером, договору без будь-яких зауважень стосовно положень та умов такого правочину, у тому числі і щодо надання гарантій якості проданого позивачу автомобіля за своїм правовим наслідком породжує для ТОВ "ВІННЕР АВТОМОТІВ" обов`язок по здійсненню протягом дії гарантії безоплатного гарантійного ремонту та/або заміні комплектуючих виробів і їх складових частин, що вийшли з ладу з вини заводу-виробника по причині дефекту матеріалу або виготовлення.
Наказом Міністерства промислової політики України від 29.12.2004 №721 затверджено Порядок гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни дорожніх транспортних засобів (далі - Порядок), пунктом 1 якого визначено, що такий Порядок визначає відносини між власниками (далі - Споживач) дорожніх транспортних засобів (далі - ДТЗ) та суб`єктами господарювання, в тому числі тими, що здійснюють роздрібну торгівлю ДТЗ (далі - Продавець), підприємствами-виробниками ДТЗ (далі - Виробник) та виконавцями робіт із технічного обслуговування і гарантійного ремонту ДТЗ (далі - Виконавець).
Пунктами 18 та 20 Порядку передбачено, що технічне обслуговування протягом гарантійного терміну експлуатації ДТЗ виконується для Споживача за плату, якщо інше не передбачено Виробником (Продавцем) чи умовами договору купівлі-продажу. 
Виявлені при цьому недоліки ДТЗ усуваються безоплатно у порядку, вказаному в розділі "Процедура гарантійного ремонту ДТЗ".
У разі виявлення у процесі експлуатації ДТЗ недоліку або істотного недоліку Споживач має право звернутися до Виконавця на один з пунктів сервісної мережі, зазначених у Сервісній книжці, за власним вибором. 
Підставою для розгляду вимоги Споживача щодо виконання гарантійного ремонту ДТЗ є письмова заява Споживача, що складається у довільній формі та має містити опис недоліку, з приводу якого звертається Споживач, а також вимоги Споживача. 
Відповідно до пунктів 22, 23, 25, 27 розділу "Процедура гарантійного ремонту ДТЗ" Порядку недоліки усуваються шляхом ремонту комплектувального виробу, окремої складової частини або, в разі недоцільності такого ремонту, їх заміною, а також виконанням регулювальних робіт відповідно до вимог експлуатаційної документації та нормативних документів. 
Граничний термін виконання гарантійного ремонту ДТЗ - чотирнадцять днів. Інший термін має бути узгоджений сторонами. 
Документом, який підтверджує передавання ДТЗ на гарантійний ремонт, є наряд-замовлення. 
Споживач підписом у наряді-замовленні погоджує обсяги та терміни виконання гарантійного ремонту. 
Гарантійний ремонт виконується для Споживача безоплатно.
Так, відповідно до підписаного сторонами без зауважень акта виконаних робіт №65044920 від 07.10.2024 відповідачем надано/повернуто, а позивачем прийнято/отримано як роботи по самодіагностиці, зняттю та встановленню датчиків каталізатора, огляду ендоскопом загалом на суму 4 200,00 грн, так і автомобіль з обслуговування.
За змістом означеного акта відповідач вказав "Рекомендовані роботи: Присутній код помилок по каталізаторам, при огляді ендоскопом виявлено наплавлення та забитість каталітичних нейтралізаторів. Замінити каталізатори".
В подальшому, відповідно ж до змісту наявної в матеріалах справи копії листа ТОВ "СОС Сервіс Україна" за вих. №1090 від 23.01.2025 належний позивачу автомобіль евакуйовано 10.10.2024 до офіційного дилерського центру "Віннер ПЦКА".
На підставі підписаних обома сторонами наряду-замовлення №639678 та розширення наряду-замовлення №639678:
- автомобіль позивача прийнято 18.10.2024 за зверненням про пошук несправності (на панелі приладів висвічується повідомлення про несправність двигуна) з таким переліком заявлених/ймовірних робіт: діагностика та ремонт за необхідністю на суму 4 200,00 грн;
- автомобіль позивача прийнято 25.10.2024 за зверненням про пошук несправності (на панелі приладів висвічується повідомлення про несправність двигуна) з таким переліком заявлених/ймовірних робіт і замовлених запчастин: самодіагностика, зняття та встановлення пускових каталізаторів, лівий і правий каталізатори, прокладки каталізатора та турбіни, хомут, гайки на каталізатор на загальну суму 19 702,32 грн.
Також у вказаних вище наряді замовленні та його розширенні сторонами погоджено єдиний очікуваний термін виконання робіт - 17.01.2025.
Водночас як слідує зі змісту копії підписаного 25.10.2024 членами комісії відповідача та представником позивача рекламаційного акта, після демонтажу каталізаторів виявлено руйнування каталізатора ряд 2 та деформацію каталізатора ряду 1.
Відповідно ж до висновку такого рекламаційного акта необхідна заміна каталізаторів ряду 1 та ряду 2, а заявлений недолік підтверджується і підлягає усуненню у порядку, викладеному у відповідності до процедури гарантійного ремонту.
З наявної в матеріалах справи копії підписаного обома сторонами без зауважень акта виконаних робіт №65046708 від 13.12.2024 слідує, що:
- відповідачем надано, а позивачем прийнято роботи/послуги та запчастини, а саме: зняття та встановлення пускових каталізаторів, лівий і правий каталізатори, прокладки каталізатора та турбіни, хомут, гайки на каталізатор, а також надання підмінного автомобіля на 36 днів загалом на суму 0,00 грн;
- відповідачем повернуто, а позивачем отримано автомобіль з обслуговування.
Отже, зі змісту наведених вище підтверджених обставин вбачається, що виявлений у належному позивачу автомобілі недолік - руйнування/деформація каталізаторів, відповідач усунув у порядку гарантійного ремонту, зокрема шляхом заміни обох каталізаторів разом із розхідними деталями (прокладки, гайки, хомут) за їх нульовою вартістю для позивача.
Обставин того, що за нульовою вартістю для позивача також оцінено і самі роботи/послуги по відповідній заміні каталізаторів, а також вказані у наряді-замовленні №639678 та його розширенні послуги по діагностиці та самодіагностиці, сторони не заперечують.
Як вбачається з матеріалів справи, надані відповідно до акта №65044920 від 07.10.2024 роботи по самодіагностиці, зняттю та встановленню датчиків каталізатора, огляду ендоскопом каталізаторів були сплачені позивачем на рахунок відповідача 4 200,00 грн згідно з квитанцією №2684 від 07.10.2024.
Відповідач жодним чином не спростував того, що спрацювання датчиків каталізаторів на панелі управління у вигляд помилки Check Engine та, власне, і надання послуг з діагностики цієї помилки обумовлено виходом із ладу каталізаторів та/або їх некоректною роботою.
А тому, оскільки надавши гарантії якості автомобіля, відповідач відповідає за його недоліки в цілому - разом з його обладнанням та комплектуючими, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що віднесення до оплатних за рахунок позивача, як покупця автомобіля, послуг з діагностики помилки датчиків каталізаторів та огляду каталізаторів ендоскопом не відповідає нормативним приписам та договірним положенням щодо безоплатного усунення недоліків автомобіля.
Вказані вище нормативні приписи та умови договору не передбачають, що безоплатним має бути виключно лише те усунення недоліків в порядку гарантійного ремонту, яке здійснено в один етап, позаяк, як вірно зазначив суд першої інстанції, недолік товару полягає не тільки в некоректній роботі дефектної деталі, але інших складових елементів, функціонування яких залежить від означеної деталі.
З цих підстав суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про підтвердження обставин неналежного виконання відповідачем вимог закону та умов договору щодо безоплатного проведення робіт з метою усунення недоліку автомобіля - самодіагностики, зняття та встановлення датчиків каталізатора, огляду ендоскопом каталізаторів, та доведеність протиправної поведінки відповідача шляхом віднесення таких робіт до оплатних за рахунок позивача.
А тому, враховуючи доведеність наявності протиправної поведінки відповідача, його вини, шкідливого результату такої поведінки - витрат у сумі 4 200,00 грн за проведення 07.10.2024 робіт по самодіагностиці, зняттю та встановленню датчиків каталізатора, огляду ендоскопом каталізаторів, а також причинного зв`язку між цією протиправною поведінкою та збитками, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вимоги позивача про стягнення з відповідача реальних збитків у відповідній частині.
Стосовно ж решти віднесених позивачем до реальних збитків витрат на відібрання проб палива з баку автомобіля, проведення випробувань цього палива та правову допомогу колегія суддів зазначає наступне.
Так, витрати у сумах 4 662,00 грн, 105 000,00 грн та 96 000,00 грн позивач, за його доводами, поніс внаслідок реалізації відповідачем неякісного товару, його відмови встановити гарантійний випадок та здійснити відповідно безоплатний ремонт.
Однак, як вірно зазначив суд першої інстанції, матеріали справи не містять належних та достовірних доказів на підтвердження обставин відмови відповідача встановити гарантійний випадок та здійснити відповідно безоплатний ремонт.
Так, в матеріалах справи відсутні докази прийняття відповідачем рішення про визнання випадку поломки каталізаторів негарантійним і таким, що виник внаслідок використання позивачем неякісного палива.
Посилання позивача на лист відповідача від 15.10.2024, як факт відмови у визнанні гарантованого випадку судом першої інстанції правомірно відхилені, оскільки з листа №221510/1 вбачається, що його наданого відповідачем у відповідь на запит позивача про надання інформації - повідомити точну дату огляду автомобіля (каталізаторів) представниками дилера з метою залучення незалежного експерта з боку позивача для проведення такого огляду.
До того ж змістом означеного листа зафіксовано інформування позивача про те, що у вказаний відповідачем час заплановано огляд (діагностики) автомобіля механіком для визначення можливих причин виникнення поломки (попередньо - використання неякісного пального) та для фіксації такого огляду, а також звернення, за необхідності, до заводу-виробника щодо підтвердження можливості здійснення гарантійного ремонту.
Тобто вказаний вище лист містить лише повідомлення відповідачем про можливі варіанти розвитку подій, адже з огляду на вказані вище норми закону дефект товару та причина цього дефекту не презюмуються, а мають бути з`ясовані та встановлені, у даному випадку, відповідачем як продавцем та особою, яка надала гарантії товару.
Також не є належними та достовірними доказами відмови відповідача визнавати гарантійним випадок з поломки каталізаторів рахунки відповідача від 15.10.2024 на суми 941 702, 82 грн та 471 926, 00 грн, оскільки сама по собі наявність таких рахунків у матеріальній формі достовірно не свідчить про безумовну та однозначну волю відповідача, спрямовану на отримання таких коштів від позивача.
При цьому, як наголошував Верховний Суд у постановах від 28.03.2018 у справі №910/32579/15, від 22.05.2018 у справі №923/712/17, від 21.01.2019 у справі №925/2028/15, від 02.07.2019 у справі №918/537/18, від 29.08.2019 у справі №905/2245/17, від 26.02.2020 у справі №915/400/18 рахунок на оплату товару не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер. 
При цьому суд першої інстанції вірно врахував пояснення відповідача, що відповідні рахунки були підготовлені для інформування позивача про можливу вартість ремонту.
А тому відповідні рахунки-фактури не можуть бути підтвердженням прийняття відповідачем рішення про відмову у гарантійному ремонті, на що наголошує апелянт в апеляційній скарзі.
А тому є вірним висновок суду першої інстанції, що ані лист відповідача від 15.10.2024, ані сформовані ним рахунки на суми 941 702, 82 грн та 471 926, 00 грн не є тими доказами, які підтверджують факт відмови відповідача визнавати випадок гарантійним та/або ствердження відповідачем про те, що причиною поломки каталізаторів є використання неякісного пального.
Підписання ж обома сторонами актів виконаних робіт від 07.10.2024 не свідчить ані про те, що відповідач відмовився встановлювати випадок з поломки каталізаторів гарантійним та проводити відповідно безоплатний ремонт, ані те, що такими актами зафіксовано конкретну причину виходу із ладу каталізаторів у вигляді їх забитості та наплавлення.
Так, у змісті акта №65044920 від 07.10.2024 зафіксовано саме необхідні рекомендовані роботи (замінити каталізатори), тоді як жодних відомостей про платність такої замінити та відсутність волі відповідача на встановлення причин забитості/наплавлення каталізаторів та/або ствердження ним про використання неякісного пального такий акт не містить.
А тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивач не довів належними та достовірними доказами як обставини відмови відповідача встановити гарантійний випадок та здійснити відповідно безоплатний ремонт, так і обставин прийняття відповідачем рішення про визнання випадку поломки каталізаторів негарантійним і таким, що виник внаслідок використання позивачем неякісного палива.
При цьому, як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач не заперечував того, що:
- 07.10.2024 він забрав автомобіль з сервісу без зауважень та/або заперечень;
- згідно з рекламаційним актом від 25.10.2024 відповідач визнав випадок виходу із ладу каталізаторів гарантійним та, відповідно, до 13.12.2024 провів роботи по їх заміні з виставленням для позивача нульової вартості таких робіт.
Доводи позивача про порушення відповідачем строків проведення гарантійного ремонту та строків розгляду претензій позивача зі складенням відповідного рекламаційного акта судом першої інстанції обґрунтовано відхилені з наступних підстав.
Так, позивач вважає, що з 07.10.2024, тобто з часу виявлення забитості/наплавлення каталізаторів відповідач був обізнаний з такою поломкою та щонайменше з дати доставлення автомобіля на сервіс по програмі Porsche Assistence, що, як встановлено судом вище, відбулось 10.10.2024, почав збігати 14-денний строк для виконання гарантійного ремонту.
Відповідно до пунктів 28, 29 Порядку претензії Споживача щодо виявлених недоліків у ДТЗ (надалі - Претензії) подаються за вибором Споживача на один із пунктів сервісної мережі, вказаний у Сервісній книжці, Виконавцю або Продавцю за місцем купівлі ДТЗ, або Виробнику. 
Претензії розглядаються у разі дотримання таких умов:
- претензії подано у письмовій формі із зазначенням прізвища, імені, по батькові та місця проживання Споживача, згідно з вимогами цього Положення;
- на момент подання Претензії не закінчився гарантійний термін на ДТЗ;
- пред`явлено документ, який засвідчує факт купівлі ДТЗ Споживачем, та Сервісну книжку. 
Виконавець (Продавець або Виробник) зобов`язані протягом трьох діб розглянути Претензію за участю Споживача та скласти в двох примірниках рекламаційний акт, де зазначаються, зокрема, перелік заявлених власником ДТЗ недоліків. 
В результативній частині рекламаційного акта повинне бути прийнято одне з таких рішень, зокрема:
1) заявлений недолік підтверджується і підлягає усуненню у порядку, викладеному в розділі "Процедура гарантійного ремонту ДТЗ" цього Порядку;
3) заявлений недолік виник внаслідок порушення Споживачем вимог експлуатаційної документації на ДТЗ, вимог цього Порядку та/або правил збереження ДТЗ, і такий недолік підлягає усуненню за рахунок Споживача.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем, для заміни каталізаторів, які вийшли із ладу, їх було замовлено у заводу-виробника, а у підписаних сторонами наряді-замовленні №639678 та його розширенні погоджено термін виконання робіт - 17.01.2025.
При цьому, попри перебування автомобіля на сервісі відповідача з 10.10.2024 наряд-замовлення (документ який, згідно умов договору та Порядку підтверджує передавання ДТЗ на гарантійний ремонт) позивач підписав лише 18.10.2024.
А тому, гарантійний ремонт виконано відповідачем 13.12.2024, тобто у погоджений в наряді-замовленні строк та відповідно до положень Порядку і умов договору, пунктом якого 7.11. передбачено більший, аніж 14 днів, строк для усунення недоліків у разі необхідності замовлення і доставки деталей - 60 робочих днів з дати пред`явлення автомобіля.
А тому суд першої інстанції правомірно відхилив доводи позивача про те, що автомобіль було передано на гарантійний ремонт з дати його доставлення на евакуаторі до сервісу відповідача.
Стосовно ж дотримання відповідачем 3-денного строку розгляду претензії позивача то, як вірно зазначив суд першої інстанції, усі надіслані позивачем до 22.10.2024 листи, як і претензія №16-10/24 від 16.10.2024 за своїм змістом та формою не відповідали вказаному вище Порядку подання претензії і супроводжуючих її документів (а саме не додано документів, який засвідчують факт купівлі ДТЗ споживачем, та сервісну книжка).
Водночас лист №242410/1 від 24.10.2024 та рекламаційний акт від 25.10.2024 складено відповідачем у відповідь на претензію позивача від 22.10.2024, тобто у передбачений Порядком строк.
Обставини ж доставлення авто на евакуаторі 10.10.2024 на сервіс відповідача у розумінні Порядку та умов договору не є ані письмовою заявкою з оформлення необхідних документів на передачу авто в ремонт, ані претензією та, відповідно, і підставою для складення відповідачем рекламаційного акта.
При цьому, як вірно зазначив суд першої інстанції, рекламаційний акт складається не за наслідками будь-якої події, зокрема і доставлення авто на сервіс та/або його огляду, а лише на підставі направленої у передбаченому законом порядку претензії.
Належних та достовірних доказів вчинення відповідачем будь-яких незаконних дій та/або прояву бездіяльності стосовно надісланих позивачем запитів/листів та претензій в питанні виявлення поломки автомобіля суду надано не було.
Жоден із надісланих відповідачем на адресу позивача листів, копії яких додано до позовної заяви, не містить у собі відмови у проведенні діагностики авто та/або його огляду, або ж у виявленні причин поломки, як і не містять такі листи рішення відповідача стосовно використання позивачем неякісного пального, як причин такої поломки.
Стосовно безпосереднього причинного зв`язку між витратами позивача на відібрання проб палива з баку автомобіля, проведення випробувань цього палива і правову допомогу та обставинами реалізації відповідачем автомобіля з каталізаторами, які вийшли із ладу, колегія суддів зазначає наступне.
Так, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, тобто протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками.
Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.
Збитки, настання яких можливо було уникнути та/або є опосередкованими, не мають прямого причинно-наслідкового зв`язку.
Позивач, вважаючи своїм обов`язком виключити обставини використання неякісного пального та довести гарантійність випадку поломки каталізаторів, замовив у ТОВ "Центр якості продукції "Карат" послуги з проведення випробувань палива з баку авто та АЗС, а у відповідача - послугу з надання можливості відібрати паливо з баку авто, відтак за наслідками таких дій сплатив відповідачу 4 662,00 грн та на користь означеного товариства - 105 000,00 грн.
Відповідно ж до змісту акта від 16.12.2024 правничу допомогу на загальну суму 96 000,00 грн склали послуги, надані адвокатом в період з 07.10.2024 по 13.12.2024 та пов`язані:
- з консультацією адвоката про можливі причини поломки, підготовкою запитів/листів та претензій до відповідача;
- підготовкою листів-скарг до заводу-виробника;
- з укладенням договору з експертною організацією з метою дослідження проб палива, а також з виїздом на сервіс для відбору проб;
- виїздом на сервіс відповідача для проведення огляду автомобіля та фіксуванням такого огляду технічними засобами;
- підготовкою листа про надання підмінного автомобіля та виїздом на сервіс відповідача для підписання договору про отримання такого авто, для укладення додаткової угоди, а також повернення підмінного авто і отримання належного позивачу автомобіля після гарантійного ремонту.
Однак позивачем не було доведено факту того, що визначення гарантійним випадку виходу каталізаторів із ладу, а також надання відповідачем відповідей на запити позивача, як і самі запити/листи позивача потребували обов`язкового проведення як відбору проб палива з баку авто та АЗС, так і дослідження цих проб з понесенням витрат у відповідних сумах 4 662,00 грн та 105 000,00 грн, а також залученням до всіх цих дій адвоката з відповідними витратами на його послуги у сумі 96 000,00 грн.
При цьому, послуги з проведення дослідження проб палива у ТОВ "Центр якості продукції "Карат" позивачем замовлено 11.10.2024, тоді як згідно відповідач не приймав ані до вказаної дати (11.10.2024), ані у будь-який інший час після цієї дати рішень про те, що поломка виникла внаслідок використання неякісного палива.
Як вже було зазначено вище, здійснити огляд автомобіля і встановлених на ньому каталізаторів відповідач мав можливість тільки 18.10.2024, тобто після передачі йому авто на підставі складеного згідно з Порядком та договором наряду-замовлення, тоді як дослідження палива та послуги з відібрання проб позивач замовив до вказаного огляду.
При цьому, дослідження палива та, власне, і послуги з відібрання проб позивач замовив до моменту формування відповідачем рахунків від 15.10.2024 та направлення листа від 15.10.2024, тобто станом на час волевиявлення позивача до понесення відповідних витрат не існувало документів, з якими він пов`язав необхідність у таких діях і витратах.
А тому є необґрунтованими доводи позивача, що відповідач відмовлявся визнавати випадок гарантійним та проводити безоплатний ремонт і, власне, склав рекламаційний акт саме після отримання висновків дослідження ТОВ "Центр якості продукції "Карат" проб палива.
Як вірно зазначив суд першої інстанції, відібрання проб як з баку авто, так і АЗС ініційовано саме позивачем за власним бажанням та жодних доказів на підтвердження того, що відповідач вплинув на волю позивача у такому питанні суду не надано, зокрема обставин надання першочергово відповідачем пропозиції відібрати проби пального з баку авто і провести експертне дослідження цих проб доказово не підтверджено.
При цьому, ані законом, ані умовами укладеного між сторонами договору не передбачено певну послідовність дій сторін, у тому числі і відповідача, з метою встановлення причин виходу із ладу каталізаторів. Позивач не довів, що відповідач зобов`язаний був першочергово перевірити паливо з баку автомобіля або ж такий обов`язок покладено на позивача.
При цьому, пунктом 30 Порядку передбачено, що якщо споживач і виконавець (Продавець, Виробник) не дійшли згоди щодо причин виникнення недоліків у ДТЗ, споживач має право вимагати направлення ДТЗ на експертизу до випробувальних центрів та лабораторій, що акредитовані згідно із законодавством України.
Тобто за вказаною нормою, з урахування наведених вище положень Порядку, право позивача вимагати проведення експертизи ДТЗ виникає саме після того, як за результатами розгляду претензії та складення рекламаційного акта сторони не дійшли згоди про причину поломки, чого за спором у цій справі не встановлено.
З огляду на вказане суд відхиляє посилання позивача на те, що обсяг виконаних адвокатом робіт та наданих послуг, зокрема із написання листів/претензій, поїздок на власному автомобілі до сервісу відповідача був об`єктивно необхідним та неминучим.
Так, статтею 678 ЦК України передбачено правові наслідки передання товару неналежної якості, зокрема у формі альтернативних зобов`язань продавця в разі передання покупцеві товару неналежної якості, які полягають в обов`язку боржника-продавця вчинити на користь кредитора-покупця одну з кількох дій, передбачених цією нормою закону із наділення кредитора правом вибору предмету виконання, зі здійсненням якого відповідне зобов`язання стає визначеним.
Умовами укладеного між сторонами договору передбачено модель відповідальності особи, яка гарантує якість проданого нею товару, що у спірних за цієї справи відносинах включає покладення на відповідача обов`язку з проведення безоплатного гарантійного ремонту.
Вказаний обов`язок згідно зі встановленими вище обставинами відповідач виконав та здійснив гарантійний ремонт, тобто безоплатно усунув недоліки, що узгоджується з пунктом 2 ч. 1 ст. 678 ЦК України та вірно зробленим висновком суду про наявність підстав віднесення до безоплатних також і вартості послуг з діагностики помилки датчиків каталізаторів та огляду каталізаторів ендоскопом у сумі 4 200,00 грн.
Витрати ж позивача на відібрання проб палива з баку автомобіля, проведення випробувань цього палива та правову допомогу не є такими, що здійснені позивачем на усунення недоліків товару.
А тому, з викладених вище підстав, суд першої інстанції правомірно відхилив доводи позивача про те, що існує безпосередній причинний зв`язок між діями відповідача та понесенням позивачем витрат у сумах:
- 4 662,00 грн, сплачених позивачем на підставі виставленого рахунка за надання можливості 15.10.2024 відібрати проби пального з баку автомобіля;
- 105 000,00 грн за відбір проб та проведення ТОВ "Центр якості продукції "Карат" випробувань пального на відповідність ДСТУ;
- 96 000,00 грн за надання адвокатом професійної правничої допомоги.
За таких обставин, оскільки позивачем не доведено наявності у сукупності всіх елементів складу правопорушення, яке тягне за собою відповідальність у вигляді відшкодування збитків, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача 4 662,00 грн витрат на відібрання проб палива з баку автомобіля, 105 000,00 грн за проведення випробувань цього палива та 96 000,00 грн правову допомогу.
При цьому доводи апелянта, що визнання судом правомірності стягнення першого платежу в ланцюгу подій (чек від 07.10.2024) та одночасна відмова у стягненні наступних витрат (експертиза пального, відбір проб, правнича допомога), які були безпосередньо і неминуче викликані тією ж самою протиправною поведінкою відповідача, є висновком, який суперечить сам собі, колегія суддів відхиляє.
Так, факт визнання неправомірним покладення на позивача витрат на діагностику помилки датчиків каталізаторів та огляд каталізаторів ендоскопом у сумі 4 200,00 грн не означає автоматичного підтвердження наявності всіх елементів складу цивільного правопорушення щодо інших заявлених до стягнення сум, оскільки для покладення на особу обов`язку з відшкодування збитків щодо кожної окремої вимоги має бути встановлена сукупність усіх необхідних елементів відповідальності, зокрема наявність збитків, протиправної поведінки боржника, причинного зв`язку між такою поведінкою та збитками, а також вини боржника. 
При цьому наявність зазначених елементів підлягає доведенню щодо кожної окремої вимоги та кожного виду витрат.
Як вже було зазначено вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про неправомірність стягнення з позивача саме вартості діагностичних робіт, оскільки такі роботи були безпосередньо пов`язані з перевіркою та усуненням недоліків автомобіля в межах гарантійних зобов`язань відповідача. 
Водночас зазначений висновок не встановлює ані необхідності, ані обґрунтованості понесення позивачем інших витрат, а також не підтверджує існування причинного зв`язку між діями відповідача та такими витратами.
Зокрема, витрати на відбір проб пального та проведення його лабораторних випробувань були понесені позивачем з власної ініціативи з метою з`ясування причин виходу з ладу каталізаторів та не перебували у безпосередньому причинному зв`язку з установленим судом порушенням відповідача щодо покладення на покупця вартості гарантійної діагностики. 
Отже, встановлення судом факту неправомірності дій відповідача в частині покладення на позивача 4 200,00 грн за діагностику транспортного засобу не звільняло позивача від обов`язку довести наявність усіх передбачених законом підстав для відшкодування кожної іншої заявленої суми, тоді як відсутність належних доказів причинного зв`язку між діями відповідача та витратами у сумі 4 662,00 грн, 105 000,00 грн і 96 000,00 грн є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні відповідних вимог.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 98 196,03 грн моральної шкоди колегія суддів зазначає наступне.
Частиною 2 статті 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно з частиною 3 статті 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (частини 4, 5 статті 23 ЦК України).
У відповідності до частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
За змістом наведеної норми зобов`язання відшкодувати моральну шкоду виникає лише за умови, що ця шкода є безпосереднім наслідком певної протиправної дії (бездіяльності). Тобто заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.01.2024 у cправі №910/10692/22.
У постановах від 14.03.2023 року у справі №903/5/22, від 02.08.2022 року у справі №910/8641/19, від 18.03.2021 року у справі №927/791/18 та від 04.08.2021 року у справі №761/35290/19 Верховний Суд зазначив, що під діловою репутацією юридичної особи розуміється оцінка її господарської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Відносини в процесі формування ділової репутації не можна оцінювати, залишаючи поза увагою соціальний контекст. Ділова репутація формується через бізнес діяльність, де визначальним є професійні характеристики, стиль ведення справ тощо.
Ділову репутацію юридичної особи становить престиж її фірмового (комерційного) найменування та інших належних їй нематеріальних активів серед кола споживачів її товарів та послуг. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб-підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин .
Приниженням ділової репутації суб`єкта господарювання (підприємця) є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, що дискредитують спосіб ведення чи результати його господарської (підприємницької) діяльності, у зв`язку з чим знижується вартість його нематеріальних активів.
Отже, виходячи з комплексного аналізу наведених норм, юридична особа, яка звертається до суду з позовом про стягнення моральної шкоди, повинна довести факт спричинення їй немайнової шкоди внаслідок приниження її ділової репутації, посягання на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 16.11.2021 у справі №915/1375/20.
Так, звертаючись до суду із вимогою про стягнення 98 196,03 грн моральної шкоди, позивач вказує, що внаслідок продажу відповідачем неякісного автомобіля ним понесено репутаційні втрати, розмір яких обраховано від вартості користування ним підмінним автомобілем за період відсутності у користуванні як власного автомобіля, так і підмінного - з 07.10.2024 по 06.11.2024.
Однак, як вірно зазначив суд першої інстанції, позивач не надав суду жодних належних та достовірних доказів, які б свідчили про обставини заподіяння приниження його ділової репутації внаслідок продажу відповідачем автомобіля з каталізаторами, які вийшли із ладу.
Зокрема позивачем не надано жодних доказів, які містили у собі інформацію, що достовірно вказувала б про зниження престижу/іміджу позивача чи підрив довіри до його діяльності саме внаслідок виходу із ладу каталізаторів та неможливості використовувати як власний автомобіль, так і підмінний, у тому числі і в період з 07.10.2024 по 06.11.2024.
Позивач також не довів, у чому конкретно полягає порушення особистих немайнових прав ТОВ "ДЕ-ЛЮКС", та який безпосередній причинний зв`язок існує між продажем відповідачем автомобіля з каталізаторами, що вийшли із ладу, та здійсненим позивачем розрахунком моральної шкоди від вказаної відповідачем у власних документах ціни користування підмінним автомобілем, помноженої на кількість днів відсутності у користуванні позивача автомобіля.
Посилання ж позивача на виникнення у нього певних незручностей внаслідок надання йому підмінного автомобіля лише 06.11.2024 та не в тому місці, яке визначив позивач, суд першої інстанції вірно відхилив, оскільки:
- позивачем не обґрунтовано та не доведено, що відповідач в силу вимог закону та/або умов договору був зобов`язаний надати підмінний автомобіль позивачу без прохання останнього, безумовно та одразу після доставки евакуатором на сервіс належного позивачу транспортного засобу;
- жодна норма чинного законодавства, як і умови укладеного сторонами договору не передбачає такого обов`язку відповідача надати підмінний автомобіль внаслідок самого лише прибуття проданого ним авто на сервіс та до встановлення причин поломки, визнання таких причин гарантійними і заявлення позивачем у формі однозначних вольових дій про необхідність отримати інше (підмінне) авто.
За таких обставин, оскільки позивачем не доведено наявності у сукупності всіх елементів складу правопорушення, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача 98 196,03 грн моральної шкоди.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду Київської області від 24.02.2026 у справі № 911/372/25 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування чи зміни не вбачається.
Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника. 
Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Де-Люкс" на рішення Господарського суду Київської області від 24.02.2026 у справі № 911/372/25 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Київської області від 24.02.2026 у справі № 911/372/25 залишити без змін.
3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.
4. Матеріали справи №911/577/25 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя М.А. Барсук 

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко