Провадження № 2/359/2215/2026
Справа № 359/13904/25

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2026 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі: 
головуючого судді - Муранової-Лесів І.В., 
при секретарі - Кулакевич В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ум факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В :
24.11.2024 в системі «Електронний суд» до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ТОВ «Ум факторинг» про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за Договором №1574910 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 17.06.2024 у розмірі 12262,50 грн., а також понесених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 2422,40гривень (а.с.2-12).

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17 червня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем в електронній формі було укладено договір споживчого кредиту № 1574910, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 2 500,00 грн. строком на 360 днів із процентною ставкою 1,5 % на день, яка з 20 серпня 2024 року, у зв`язку зі змінами законодавства, застосовувалася у розмірі 1 % на день. Кредитні кошти були перераховані на банківську картку відповідача.

Позивач зазначає, що відповідач належним чином зобов`язання за договором не виконав, кредитні кошти та нараховані проценти у встановлені договором строки не повернув, унаслідок чого станом на день звернення до суду утворилася заборгованість у розмірі 12262,50 грн., яка складається з: 2500,00 грн. основної суми кредиту та 9762,50 грн. процентів.

Також позивач зазначає, що 18 грудня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «УМ Факторинг» укладено договір факторингу № 18/12/24, за яким до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.

Посилаючись на невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 12262,50 грн., а також понесені судові витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою суду від 05.01.2026 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, а також задоволено клопотання позивача про витребування доказів з АТ КБ «Приватбанк» (а. с. 65-67).

Представник позивача в судове засідання не з`явився. За змістом позовної заяви ТОВ «Ум факторинг» просив розглядати справу без виклику сторін.
Відповідач про розгляд справи була повідомлена у встановленому законом порядку, в судове засідання повторно не з`явилася, причина неявки суду не відома, заяв та відзиву до суду не надійшло.
Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлено, що 17.06.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі кредит» та ОСОБА_1 уклали Договором про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» №1574910 (а.с.34-42).

Договір укладався в електронній формі із використанням інформаційно-телекомунікаційної системи фінансової установи ТОВ «Селфі кредит» та програмного забезпечення – мобільного за стосунку «Selfie Credit».

Відповідно до умов Договору сума кредиту (загальний розмір) складає: 12500,00 грн. Тип кредиту – кредит. Строк кредиту 360 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці ( Графік платежів), що є додатком №1 до договору.

Згідно з умовами п.1.5 Договору визначено тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка – 1,5% в день.

Відповідно до умов п.1.6 Договору мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби.

Згідно з пп. 1.9.1 Договору орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою становить 9089,90% річних.

Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає 15625 грн.(пп.1.10.1)

Крім того, умовами договору визначено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № НОМЕР_1 (п.2.1).

Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором С052 17.06.2024 о 09:47.

Одночасно, з використанням цього ж ідентифікатора відповідачем підписано Графік платежів, що є Додатком № 1 до Договору про надання споживчого кредиту №1574910 від 17.06.2024 (а.с.43), та Інформаційне повідомлення від споживача фінансових послуг (а.с.44).

Крім того відповідачем з використанням одноразового ідентифікатора Р704 17.06.2024 о 09:46:58 підписано Паспорт споживчого кредиту (а.с.46-49).

Згідно із Графіком платежів та сплата процентів мала здійснюватися щомісячно в сумі 1125,00 грн., а також останній платіж – 12.06.2025 в сумі 3625,00 грн., в цей же день підлягала поверненню сума кредиту – 2500,00грн. 

Факт укладення договору відповідачем не оспорюється.

Згідно із даними ТОВ «ПЕЙТЕК» Вих.№20250326-1446 від 26.03.2026 , яке є фінансовою установою, яка надає платіжні послуг, на підстві укладеного з ТОВ «Селфі кредит» Договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № НОМЕР_2 від 2024-04-01 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Селфі кредит» 17.06.2024 08:48:19 на суму 2500,00грн., номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК» - 29f4839c-2028-4d09-90f5-12cd72ffc2ab , номер транзакції в системі ТОВ «Селфі кредит» - 1d4bcda017c87d262322e04d05c4c309, код авторизації – 518805, банк-еквайр- АТ «ПУМБ» зарахування на картку, маска картки НОМЕР_1 (а.с.45). 

Факт отримання кредитних коштів на зазначену у договорі платіжну банківську картку відповідачем не оспорюється, а також підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_3 ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк» (а.с.77,78)

Згідно із розрахунком заборгованості (а. с.51-58) станом на 11.06.2025 за відповідачем ОСОБА_1 за Договором №1574910 від 17.06.2024 рахується заборгованість на загальну суму 12262,50 грн., з яких: 2500,00 грн. – заборгованість за кредитом, 9762,50грн. – заборгованість за процентами (а.с.26). 

При цьому з розрахунку встановлено, що проценти нараховувалися за процентною ставкою 1,5% в день за період з 18.06.2024 по 19.08.2024 включно, а також в розмірі 1,0% в день – у період з20.08.2024 по 11.06.2-25 включно.

Також встановлено, що 18 грудня 2024 року між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «Ум факторинг» було укладено Договір факторингу № 18/12/24 (а.с.23-33), за умовами якого на підставі Акту приймання-передачі реєстру боржників від 24.12.2025 (а.с.15) ТОВ «Селфі Кредит» передала право вимоги за кредитним договором № 1574910 від 17.06.2024 року Товариству з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг», загальна заборгованість 12262,50 грн. 

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася 

Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Також суд враховує, що особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).
Згідно із частиною 6 статті 11 вищезазначеного Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до положень ст.12 Закону, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Так, згідно із ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною другою цієї статті встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Так, в силу вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Також суд враховує, що відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами
.
Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За змістом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З у рахуванням викладеного суд дійшов висновку, що відповідач та первісний кредитор – ТОВ «Селфі кредит» у належній формі досягли усіх істотних умов Договору про споживчий кредит.

Розмір визначеної договором денної процентної ставки не перевищує максимальної денної відсоткової ставки, визначеної Законом України «Про споживче кредитування».

Первісний кредитор ТОВ «Селфі кредит» повністю виконав взяті на себе зобов`язання – перерахував відповідачу на рахунок суму кредиту.

Відповідач отримала кредит, проте взяті на себе зобов`язання не виконала: суму кредиту не повернула, визначені договором відсотки за користування кредитом не сплатив.

Крім того, суд враховує, що матеріалами справи повністю підтверджуються обставини уступки права вимоги за Договором про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» №1574910 від 17.06.2024 на користь ТОВ «Ум факторинг».

Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. 

Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.

Суд враховує, що звернення з позовом до суду також є вимогою фактора щодо виконання грошового зобов`язання, яка відповідачем у добровільному порядку на дату ухвалення судового рішення не виконана.

Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що заявлені позовних вимог в частині стягнення заборгованості за Договором №1574910 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 17.06.2024 у розмірі 12262,50 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

При зверненні з позовом до суду в системі «Електронний суд» позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн. (а.с.1).

Відповідно до ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 223, 258, 259, 263-265, 266, 273, 280-282 ЦПК України, суд –
В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити повністю. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ум факторинг» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» №1574910 від 17.06.2024 в розмірі 12262 гривень 50 копійок (дванадцять тисяч двісті шістдесят дві гривні п`ятдесят копійок), з яких: 2500 гривень – заборгованість за тілом кредиту, 9762 гривні 50 копійок - заборгованість за відсотками, - а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 гривні 40 копійок (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок)

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ум факторинг», код ЄДРПОУ 40274286, юридична адреса: 04060, м.Київ, вул..Ризька, буд.73-Г офіс 7/1.

Відповідач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . 

Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлений 22.06.2026.

Суддя: І. В. Муранова-Лесів