ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/3220/26
провадження № 2-о/753/217/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року Дарницький районний суд міста Києва під головуванням судді Осіпенко Л.М.,
за участю:
секретаря судового засідання - Петрової Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дарницького районного суду міста Києва цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності їй свідоцтва про шлюб.
В обґрунтування поданої заяви вона зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .
Після смерті чоловіка, вона звернулась до Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у разі смерті чоловіка. Проте листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 28.07.2025 року за № 2600-0405-8/13426 їй було відмовлено у задоволенні заяви, у зв`язку з тим, що в поданих нею документах виявлені розбіжності, а саме в даті її народження, яка вказана у свідоцтві про шлюб.
Як виявилось, у свідоцтві про шлюб з ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 , яке було видане повторно у Республіці Білорусь, дата її народження була зазначена з помилкою, а саме вказано її рік народження «1946» замість вірного «1947». Вважає, що зазначена розбіжність виникла внаслідок технічної помилки або неуважності посадової особи під час внесення відомостей до свідоцтва про шлюб.
Також зазначила, що у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України та припиненням належної взаємодії у сфері міжнародної правової допомоги з окремими державами, в тому числі з Республікою Білорусь, самостійно звернутися до органів РАЦСу, які видали це свідоцтво про укладення шлюбу, та виправити помилку, вона не має можливості.
Встановлення факту належності їй свідоцтва про шлюб необхідне для оформлення спадщини після смерті чоловіка, а також для звернення до уповноважених органів з метою отримання одноразової грошової допомоги.
З огляду на вищевикладене, просить суд встановити факт належності їй свідоцтва про укладення шлюбу з ОСОБА_2 , серії НОМЕР_2 , яке було видане 15.05.2002 року Сормовською сільською радою Черкаського району Могильовської області Республіки Білорусь повторно, актовий запис про шлюб № 28 (а.с. 1-15).
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 12.03.2026 року відкрито окреме провадження у справі (а.с. 24).
У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 присутньою не була, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, звернулась до суду з клопотанням, в якому просила розглянути справу без її участі.
У судове засідання представник заінтересованої особи ГУ ПФУ в м. Києві не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи на іншу дату до суду не звертався, правом на подання пояснень щодо заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, не скористався.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши зміст заяви, докази наявні у справі, суд приходить до висновку, що заяву необхідно задовольнити в повному обсязі з таких підстав.
Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 26.08.1947 року Бюро записів актів громадянського стану Приморського краю, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_4 (а.с. 4).
У віці 17 років заявниця уклала шлюб з ОСОБА_3 та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».
Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого 23.08.1964 року Сормовською сільською радою Краснопільського району Могильовської області, актовий запис про шлюб № 28, рік народження заявниці зазначено як «1947», що повністю відповідає відомостям, зазначеним у її свідоцтві про народження (а.с. 7-8).
Також у трудовій книжці серії НОМЕР_5 рік народження заявниці зазначений як «1947» (а.с. 9), а в паспорті громадянина України серії НОМЕР_6 , виданому 12.10.2000 року Дарницьким РУ ГУ МВС України в місті Києві, дата її народження вказана як « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (а.с. 10). 
Аналогічні відомості містяться і в пенсійному посвідченні № НОМЕР_7 серії НОМЕР_8 , виданому 08.05.2012 року (а.с. 5).
Отже, всі наявні у справі документи, видані на ім`я заявниці у різні періоди її життя, містять однакові відомості щодо дати її народження - ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Разом з тим, у свідоцтві про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , повторно виданому 15.05.2002 року Сормовською сільською радою Черкаського району Могильовської області Республіки Білорусь, дату народження заявниці зазначено як « ІНФОРМАЦІЯ_4 », тобто із помилкою в році її народження (а.с. 6).
ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 85 років помер чоловік заявниці - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 26.06.2025 року Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 12).
23.07.2025 року заявниця ОСОБА_1 звернулась до Управління з питань виплат ГУ ПФУ в м. Києві із заявою за № 1010 щодо виплати їй одноразової грошової допомоги за померлого чоловіка ОСОБА_2 , який отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
28.07.2025 року заявниця отримала відмову у виплаті їй одноразової грошової допомоги за померлого чоловіка за № 2600-0405-8/134206, у якій вказано, що в документах виявлені розбіжності в записах, а саме: в свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_2 дата народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а в паспорті - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки у наданих документах виявлені розбіжності, заявниці відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги як дружині померлого військовослужбовця, згідно заяви № 1010 від 23.07.2025 року. В разі надання виправлених документів одноразова грошова допомога буде виплачена невідкладно (а.с. 13).
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.
Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», - визначено можливість встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.
Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
З наданих заявницею документів очевидно, що помилка у написанні її дати народження як « ІНФОРМАЦІЯ_4 », виникла під час отримання свідоцтва про шлюб 15.05.2002 року в Республіці Білорусь. З яких причин зроблений неправильний запис дати її народження в свідоцтві про укладення шлюбу їй невідомо. Однак, вказана розбіжність позбавляє її можливості належним чином оформити документи для призначення одноразової грошової допомоги після смерті чоловіка.
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" на всій території України 24 лютого 2022 року з 05 год. 30 хв. введено воєнний стан, пов`язаний з військовою агресією російською федерацією, що унеможливлює звернення заявниці ОСОБА_1 до органів Республіки Білорусь з відповідною заявою про виправлення помилки у написанні її дати народження у свідоцтві про укладання шлюбу. 
Згідно п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Суд дійшов висновку, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа заявниці не суперечить вимогам закону, не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб і має істотне юридичне значення для забезпечення реалізації заявницею її прав на отримання відповідних виплат та оформлення спадщини. 
У зв`язку з цим відсутні підстави для відмови у задоволенні заяви.
Оцінивши всі докази в їх сукупності, суд переконався, що розбіжність у написанні дати народження заявниці у свідоцтві про укладення шлюбу є технічною помилкою, яка не впливає на належність документа саме ОСОБА_1 . Суд доходить висновку, що зазначена розбіжність має очевидний технічний характер та виникла під час повторної видачі свідоцтва про шлюб. Будь-яких доказів того, що свідоцтво серії НОМЕР_2 стосується іншої особи, матеріали справи не містять.
Документи, досліджені судом, узгоджуються між собою як логічно, так і хронологічно, що дає підстави стверджувати: свідоцтво про укладення шлюбу з ОСОБА_3 (український відповідник по-батькові - ОСОБА_6 ), серії НОМЕР_2 , яке було видане 15.05.2002 року Сормовською сільською радою Черкаського району Могильовської області Республіки Білорусь повторно, належить саме заявниці.
Отже, заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.
У відповідності до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 76-81, 263-265, 268, 315-319 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_9 , адреса: АДРЕСА_1 ) свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , яке було видане 15.05.2002 року Сормовською сільською радою Черкаського району Могильовської області Республіки Білорусь повторно, актовий запис про шлюб № 28.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:           Л.М. Осіпенко