СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/24824/25

пр. № 2-а/759/70/26
12 лютого 2026 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Журибеди О.М.
за участі секретаря - Шило М.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Святошинського районного суду міста Києва в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Святошинський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2025 року ОСОБА_1 , через свого представника Смітюх М.В. звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд постанову виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 А. №3546 від 31.07.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУПАП - закрити.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 09.10.2025 року рахунки позивача заблоковано, позивач звернувшись до адвоката дізнався, що рахунки заблоковані на підставі постанови від 31.07.2025 року №3546, відповідно до якої встановлено наступне: « ОСОБА_1 знаходиться у розшуку за те, що не з`явився у зазначений термін по повістці, яка була надіслана через Укрпошту на 13.03.2025 року для уточнення військово-облікових даних. Підтверджуючі документи про неявку за повісткою не надав. Військовозобов`язаний був оповіщений належним чином 28.02.2025 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив обов`язок встановлений ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»- з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комлпектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах. Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 порушив законодавство про мобілізацію під час діх особливого періоду. Враховуючи, що ОСОБА_1 склав заяву про згоду розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності без його присутності, та фактично погождився у скоєнні адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП». Вважає постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки складення оскаржуваної постанови було здійснено за відстуності позивача, а також без повідмолення його про складення та про результати такої постанови, що є грубим порушенням Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оворемлення матеріалів про адміністративне правопорушення. Позивач зазначає, що постанов уне отримував та ознайомився з нею тільки при ознайомлені представника з оскаржуваною постановою.
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26.09.2025 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін..
Відповідач відзив на позовну заяву не подав, пояснень або доказів у підтвердження обставин, викладених у позові не надав.
Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.
Судом встановлено, що 31.07.2025 року тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 було винесено потанову №3546 за справою про адміністратвине правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, про накладення на ОСОБА_1 вдміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50%, що становить 8500,00 грн.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , знаходиться в розшуку за те, що не з`явився у зазначений термін по повістці, як абула надіслана через Укрпошту на 13.03.2025 року для уточнення військово-облікових даних. Підтверджуючі документи про неявку за повісткою не надав. Військовозобов`язаний був оповіщеним належним чином 28.02.2025 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив обов`язок встановлений ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки). Таким чином встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив законодавство про мобілізацію під час дії особливого періоду. Враховуючи, що ОСОБА_1 склав заяву про згоду розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності без його присутності, та фактично погодився у скоєнні адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Зазначена постанова містить підпис уповноваженої особи, підпису позивача не містить. 
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а частиною 3 цієї статті - за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.
Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, чинній з 18.05.2024 згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 року № 3633-ІХ) під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.
Відповідно до абз.3 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів
Відповідно до ч.1. 3ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.
У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначений постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 року.
З огляду на вимоги ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», де зазначено, що поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).
Підставою для винесення зазначеної постанови стала неявка позивача за повісткою 13.03.2025 року, з метою уточнення військово-облікових даних. У тексті постанови зазначено, що військовозобов`язаного ОСОБА_1 було оповіщено 28.02.2025 року шляхом направлення повістки засобами поштового зв`язку «Укрпошта».
Порядок оповіщення військовозобов`язаних під час мобілізації детально регламентується Постановою Кабінету Міністрів України N? 560 від 16 травня 2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період». Пункт 30 цього Порядку передбачає, що оповіщення громадян про виклик до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки здійснюється шляхом вручення повісток під розписку. У випадку неможливості вручення повістки особисто, допускається її надсилання поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою місця проживання, зазначеною у військово-облікових документах особи, або за іншою адресою, офіційно повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки. 
Згідно з пунктом 2 статті 41 Порядку N 560, у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку, належним підтвердженням оповіщення особи є: день отримання поштового відправлення, підтверджений підписом особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення; або день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних. 
Враховуючи вищевикладене, направлення повістки за офіційно зареєстрованим місцем проживання позивача слід вважати належним способом оповіщення, оскільки саме ця адреса є актуальною для відповідача до моменту отримання офіційного повідомлення про її зміну.
Щодо твердження позивача про порушення його права бути повідомленим про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.
Як вбачається зі змісту постанови №3546 від 31.07.2025 року, складеної відносно відповідача ОСОБА_1 , останній склав заяву про згоду розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності без його присутності, та фактично погодився у скаоєенні адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Таким чином, позивач був обізнаний про майбутній розгляд справи, а й надав заяву про такий розгляд справи за його відсутності, що спростовує його твердження про неоповіщення.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем було доведено правомірність своїх дій щодо направлення повістки. Позивачем, у свою чергу, не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про протиправність оскаржуваної постанови.
Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 ..
Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при відмові у задоволенні позову судові витрати позивача не відшкодовуються за рахунок відповідача.
Керуючись ст.2,5,7,210,245,251,252,254,256,268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 2,5,10,71-77,90,241,246,250,264 КАСУ суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Святошинський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови- відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя         О.М. Журибеда