Справа № 161/8015/26 
Провадження № 3/161/2305/26 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2026 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в особі судді Плахтій І.Б., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , його захисника – Бакаєвича А.В., представника іншого учасника пригоди – Міліщука С.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
В С Т А Н О В И В:
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №634327 від 07 квітня 2026 року вбачається, що 07 квітня 2026 року об 11 год. 30 хв. у м. Луцьку по вул. Назарія Яремчука, 11А, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Skoda SuperB, н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного інтервалу, у результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки Kia Sorento, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду в попутньому напрямку, чим порушив вимоги п. 2.3 Б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 124 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що під час руху бачив, як водій транспортного засобу Кіа увімкнув покажчик лівого повороту. За його словами, покажчик повороту він побачив за 15 метрів до місця зіткнення. Побачивши це, він був готовий до гальмування та тримав ногу на педалі гальма, а гальмувати почав у момент, коли автомобіль ОСОБА_2 фактично почав виконувати поворот ліворуч (розворот). Проте, уникнути зіткнення не зміг. Зазначив, що рухався крайньою лівою смугою зі швидкістю близько 50 км/год. При цьому автомобіль під керуванням ОСОБА_2 рухався правою смугою. Автомобіль Volkswagen їхав за Кіа в правій смузі. Також, пояснив, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відбулося зіткнення передньої правої частини його автомобіля з передньою лівою частиною автомобіля Кіа. Після ДТП транспортний засіб Кіа був евакуйований. Вважає, що причиною дорожньо-транспортної пригоди стали дії ОСОБА_2 під час виконання маневру повороту ліворуч (розвороту), а тому своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Бакаєвич А.В. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі за відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення. Пояснив, що транспортні засоби рухалися в попутному напрямку, при цьому автомобіль Skoda під керуванням ОСОБА_1 — рухався прямо крайньою лівою смугою руху, а автомобіль Кіа під керуванням ОСОБА_2 рухався правіше. Зазначив, що ОСОБА_2 мав намір виконати розворот та під час здійснення маневру не переконався у його безпечності й не надав переваги в русі транспортному засобу під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку. ОСОБА_1 рухався зі швидкістю близько 50 км/год. Пошкодження транспортних засобів не значні. На думку захисника, водій транспортного засобу, який рухається позаду, не може передбачити наміри водія, який рухається попереду, а увімкнення покажчика повороту саме по собі не надає переваги в русі. Вказав, що небезпека для руху виникла в момент початку виконання ОСОБА_2 маневру повороту ліворуч (розвороту), а тому саме останній повинен був переконатися у безпечності такого маневру. З крайньої правої смуги можуть повертати лише великогабаритні транспортні засоби. Також, звернув увагу суду на те, що у своїх письмових поясненнях ОСОБА_2 сам зазначив, що не бачив автомобіль Кіа під керуванням ОСОБА_1 , що, на думку захисника, свідчить про порушення саме ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху України.
Крім того, 22 червня 2026 року захисник ОСОБА_1 – адвокат Бакаєвич А.В. подав клопотання про призначення у справі судової інженерно-транспортної експертизи, на вирішення якої просив поставити наступні запитання: 1) як у відповідності до Правил дорожнього руху України повинен був діяти водій автомобіля Skoda SuperВ, н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_1 у даній дорожній ситуації? 2) як у відповідності до Правил дорожнього руху України повинен був діяти водій автомобіля марки КІА, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 у даній дорожній ситуації? 3) чи була у водія автомобіля марки КІА, д.н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_2 технічна можливість уникнути зіткнення і якщо так, то яким чином? 4) дії якого з водіїв лежать у причинному зв?язку із виникнення даної дорожньої транспортної пригоди?
Представник іншого учасника пригоди ОСОБА_2 – адвокат Міліщук С.Л. заперечував щодо доводів ОСОБА_1 та його захисника. Зазначив, що до початку маневру розвороту ОСОБА_2 увімкнув покажчик лівого повороту. Пояснив, що ОСОБА_2 не міг побачити автомобіль ОСОБА_1 , оскільки за ним рухався інший транспортний засіб. Зазначив, що швидкість руху автомобіля Skoda під керуванням ОСОБА_1 була значно більшою, ніж 50 км/год, приблизно вдвічі більшою. Вказував на те, що відповідно до вимог ПДР розворот на вказаній ділянці дороги міг виконуватися з крайньої правої смуги руху. Також, вказав, що водій автомобіля Skoda, тобто ОСОБА_1 , не вжив належних заходів для уникнення дорожньо-транспортної пригоди, оскільки, на його думку, не здійснював гальмування перед зіткненням. Крім того, зазначив, що на відповідній ділянці дороги розташовані 5 тролейбусних опор, що відповідає приблизно 130 метрам відстані. За результатами проведених ним розрахунків, ОСОБА_1 подолав відстань між в?їздом на вулицю від кільця та місцем зіткнення приблизно за 5 секунд, що, на його думку, свідчить про рух транспортного засобу зі швидкістю близько 90 км/год. Також, заперечував щодо призначення у справі судової експертизи, вказуючи, що наявні матеріали не містять достатніх вихідних даних, необхідних для проведення експертного дослідження та надання обґрунтованого висновку.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, представника іншого учасника пригоди, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Диспозицією ст. 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
З наведеного слідує, що відповідальність за ст. 124 КУпАП наступає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, наслідком чого є ДТП із спричинення матеріальної шкоди.
Згідно з п. 2.3 Б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно з п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Відповідно до п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 9 КУпАП обов`язковою умовою скоєння адміністративного правопорушення є наявність вини з боку порушника.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.
Оцінивши всі обставини справи у їх сукупності, суд вважає, що викладений у протоколі висновок про порушення ОСОБА_1 п.2.3 Б, 12.1, 13.1 ПДР України, що є у прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди, не ґрунтується на встановлених обставинах та спростовується доказами, дослідженими в судовому засіданні.
В протоколі про адміністративне правопорушененя зазначено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Skoda, не дотримався безпечного інтервалу, у результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки Kia, під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду в попутньому напрямку.
Разом з тим, такі обставини не підтверджуються іншими наявними в справі доказами.
Вулиця Назарія Яремчука (Єршова) в м. Луцьку у напрямку від кільцевої розв?язки біля Північного ринку в сторону автомобільного ринку, в якому рухались обоє учасників пригоди, містить дві смуги для автомобільного транспорту в одному напрямку.
Так, з досліджених в судовому засіданні відеозаписів, наданих учасниками справи та приєднаних до матеріалів справи, вбачається, що транспортний засіб Skoda під керуванням ОСОБА_1 рухався від кільцевої розв?язки біля Північного ринку в сторону автомобільного ринку в крайній лівій смузі руху вздовж зеленої розділювальної смуги наближаючись до місця розриву в зеленій розділювальній смузі. Автомобіль Кіа під креуванням водія ОСОБА_2 рухався в тому ж напрямку в правій смузі попереду. Продовжуючи рух в правій смузі автомобіль Кіа за метрів 30 до місця розриву в зеленій розділювальній смузі з увімкнутим покажчиком лівого повороту почав зменшувати швидкість руху і на рівні розриву на малій швидкості змістився передньою частиною автомобіля в ліву смугу. У процесі зазначеного маневру відбулося зіткнення між транспортними засобами Skoda та Kia.
Крім того, як встановлено з пояснень учасників справи в судовому засіданні, в момент зіткнення, інший учасник пригоди ОСОБА_2 здійнював маневр розвороту, а не рухався в попутному напрямку, як це зазначено в протоколі.
Судом встановлено також, що транспортний засіб Skoda рухався в лівій смузі руху з дотриманням обраної траєкторії та без зміни напрямку руху.
Дослідженими матеріалами справи не встановлено порушення водієм Skoda вимог Правил дорожнього руху України, які б перебували у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.
Відсутні також дані, які б свідчили про перевищення швидкості руху, невиконання вимог щодо уважності або несвоєчасне реагування на дорожню обстановку з боку водія Skoda.
За таких обставин суд доходить висновку, що дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок зміни дорожньої обстановки попереду транспортного засобу Skoda, яка об?єктивно не створювала для нього можливості запобігти зіткненню, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Суд також не приймає доводи представника ОСОБА_2 – адвоката Міліщука С.Л. про те, що ОСОБА_1 не вжив заходів для уникнення дорожньо-транспортної пригоди шляхом гальмування, оскільки з досліджених матеріалів справи, зокрема відеозапису, не вбачається наявності в останнього об?єктивної та реальної можливості своєчасно виявити небезпечну ситуацію та застосувати екстренне гальмування для уникнення, а такі доводи є припущеннями та не підтверджуються належними і допустимими доказами.
Крім того, суд не вбачає підстав для призначення у справі судової інженерно-транспортної експертизи, оскільки наявні у матеріалах справи докази є достатніми для встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди та надання їм належної правової оцінки.
Відповідно до ст. 251 КУпАП обов?язок доведення вини покладається на орган, який склав протокол.
Таким чином, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній причинно-наслідковий зв?язок із настанням дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 07 квітня 2026 року об 11 год. 30 хв. у м. Луцьку по вул. Назарія Яремчука, 11А.
Виходячи із зазначеного вище, суд дійшов переконання, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 124, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Закрити провадження у справі про адміністративне стосовно ОСОБА_1 за ознаками ст. 124 КУпАП в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень. 
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду 
Волинської області І.Б. Плахтій