ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1587/26 Справа № 210/5839/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Скотар Р. Є. Суддя у 2-й інстанції - Стародуб О. Г.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
26 травня 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Стародуб О.Г., при секретарі Нікітюк В.М. за участю особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Єгорова Є.С.,розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Єгорова Є.С. на постанову суді Металургійного районного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи не відоме, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладене адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців,-

ВСТАНОВИВ:
Обставини встановлені судом першої інстанції:
Судом першої інстанції встановлено, що 14.08.2025 року о 12.20 год. в м. Кривий Ріг, просп. Металургів 1А, біля електроопори 109 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 210994-20 днз НОМЕР_1 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, не обрав безпечної дистанції та інтервалу, перед перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху не переконався у безпечності маневру, при перестроюванні не надав дорогу транспортному засобу SKODA державний номерний знак НОМЕР_2 , що рухався попутним напрямком по тій смузі, на яку збирався перестроїтись. Внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом SKODA державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим було завдано матеріальних збитків. 
Водій ОСОБА_1 своїми діями порушив п. п. 10.1, 10.3, 2.3 б ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги:
З таким судовим рішенням не погодився захисник Єгоров Є.С. та оскаржив в апеляційному порядку з пропуском строку на апеляційне оскарження.
В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що ОСОБА_1 не був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, оскаржувану постанову не отримував.
У зв`язку з чим апелянт вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та просить його поновити.
В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи, строків передбачених ст. 38 КУпАП.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначає про порушення судом права ОСОБА_1 на захист, оскільки останній не був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, що позбавило його можливості надати пояснення, заявити клопотання та скористатися правовою допомогою.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не належно встановлено обставини справи, не в повному обсязі досліджено докази у справі, також невірно застосовано норми матеріального права при ухвалені оскаржуваної постанови.
Апелянт вказує, що суд не врахував пом`якшуючі обставини, відсутність негативних наслідків та майновий стан особи. Захисник просить скасувати постанову суду першої інстанції через невідповідність висновків фактичним обставинам справи та закрити провадження або змінити захід стягнення на більш м`який.

Позиції сторін в суді:
Особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисник Єгоров Є.С підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з зазначених в ній підстав.
Потерпілий ОСОБА_2 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги до зали судового засідання не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. З`ясувавши думку учасників, які не заперечував проводити розгляд апеляційної скарги за його відсутності, суд апеляційної інстанції, керуючись вимогами ст. 268 КУпАП прийшов до висновку проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності останнього.

Висновки суду:
Вивчивши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов наступного висновку.
За змістом ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.
За змістом положень ч. 2 ст.294 КУпАП, строк на апеляційне оскарження постанови судді, пропущений із поважних причин, може бути поновлений особі, яка звертається із відповідним клопотанням.
Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Апеляційним судом встановлено, що оскаржувану постанову суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності постановлено 13 листопада 2025 року за відсутності останнього.
Апеляційну скаргу подано захисником Єгоровим Є.С. засобами поштового зв`язку та зареєстровано канцелярією суду першої інстанції 11 травня 2026 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. 
Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови суду 1-ї інстанції, а також ураховуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні .
Перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року (далі ПДР України), ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Згідно з п.п. 2.3 «б» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п.10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
За положеннями п. 10.3 ПДР у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.
Об`єктами правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Об`єктивна сторона правопорушення в даній ситуації виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.
Згідно диспозиції ст. 124 КУпАП для того, щоб порушення вважалося завершеним, потрібні факти – особа водій повинна експлуатувати автомобіль (керувати автомобілем, їхати, залишити в стані, через який в подальшому буде порушено правила дорожнього руху) і заподіяння або спричинення збитку.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, при наведених у постанові обставинах відповідає матеріалам справи, ґрунтується на наявних у ній доказах.
Факт скоєння адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 422824 від 14.08.2025 року, де зазначено, що 14.08.2025 року о 12.20 год. в м. Кривий Ріг, просп. Металургів 1А, біля електроопори 109 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 210994-20 днз НОМЕР_1 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, не обрав безпечної дистанції та інтервалу, перед перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху не переконався у безпечності маневру, при перестроюванні не надав дорогу транспортному засобу SKODA державний номерний знак НОМЕР_2 , що рухався попутним напрямком по тій смузі, на яку збирався перестроїтись. Внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом SKODA державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 ;
схемою місця ДТП від 14.08.2025 та фото – таблицями до неї де місце зіткнення та напрямки руху співпадають із обставинами, встановленими в ході судового розгляду справи;
довідкою, відповідно до якої згідно наявних облікових баз водій ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 ;
письмовими поясненнями водія ОСОБА_2 від 14.08.2025, який зазначив, що рухався проспектом Металургів у напрямку ринку «Термінал» у середній смузі руху. У цей час інший водій, який їхав у крайній лівій смузі, почав перестроювання та здійснив зіткнення з автомобілем ОСОБА_2 ;
письмовими поясненнями водія ОСОБА_1 від 14.08.2025, який зазначив, що 14.08.2025 року рухався по проспекту Металургів у сторону Першої дільниці, перед світлофором на Термінал почав перестроюватись у правий ряд з увімкненим правим покажчиком повороту та зачепив авто SKODA з державним номерним знаком НОМЕР_2 , так як він перебував у сліпій зоні ОСОБА_1 .
Суд першої інстанції законно та об`єктивно оцінив наведені докази в їх сукупності, та дійшов вмотивованого висновку про порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. п. 10.1, 10.3, 2.3 б ПДР України, а саме, що останній не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, не обрав безпечної дистанції та інтервалу, перед перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху не переконався у безпечності маневру, при перестроюванні не надав дорогу транспортному засобу SKODA державний номерний знак НОМЕР_2 , що рухався попутним напрямком по тій смузі, на яку збирався перестроїтись, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом SKODA державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 .
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та доведеність його вини. Тому доводи апеляційної скарги в цій частині суд апеляційної інстанції не приймає до уваги. 
Перевіряючи обґрунтованість накладеного стягнення, суд апеляційної інстанції погоджується з твердженням сторони захисту про занадто суворий характер застосованого заходу відповідальності та зазначає наступне.
Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Стаття 33 КУпАП визначає, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Санкція ст. 124 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Відповідно до ч.2 ст.30 КУпАП позбавлення наданого громадянину права керування транспортними засобами застосовується за грубе, повторне чи систематичне порушення порядку користування цим правом.
Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, однак не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, 
які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право в тому числі змінити постанову.
Суд першої інстанції при обранні виду та розміру адміністративного стягнення вважав за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців.
При цьому, судом першої інстанції належним чином не було розглянуто можливості застосування альтернативних адміністративних стягнень, належним чином не наведено мотивів для обрання найсуворішого адміністративного стягнення та не зазначено з яких міркувань суд виходив при обранні розміру такого стягнення.
Суд апеляційної інстанції вважає, що при визначенні виду і розміру стягнення, суд першої інстанції не достатньо врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, водійський стаж, ступінь його вини, а тому призначене стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців є занадто суворим та неспівмірним вчиненому ОСОБА_1 діянню.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, правопорушення вчинив вперше, суд апеляційної інстанції вважає за можливе змінити накладене адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, застосувавши до ОСОБА_1 більш м`яке адміністративне стягнення у виді штрафу, що за своїм видом та розміром відповідатиме меті адміністративного стягнення, буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.
Апеляційний суд не погоджується з твердженням сторони захисту про порушення судом першої інстанції права на захист ОСОБА_1 та зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_1 був обізнаний про складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки проставив особистий підпис у відповідній графі. Крім того, матеріали справи містять відомості про належне повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про дату, час та місце розгляду справи, що свідчить про повне виконання місцевим судом вимог процесуального законодавства щодо забезпечення участі ОСОБА_1 у судовому засіданні, яким він не скористався.
Апеляційний суд звертає увагу, що провадження у справі про адміністративне правопорушення розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами передбаченими статтею 268 КУпАП.
При цьому, з`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови.
Наведена позиція узгоджується з висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеними у постанові від 30 січня 2020 року (справа №482/9/17).
Згідно ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейській суд з прав людини в своєму рішенні по справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
На підставі вищезазначеного, апеляційні доводи про порушення судом першої інстанції вимог ст. 268 КУпАП, на переконання апеляційного суду, є безпідставними.
З огляду на вищезазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді підлягає зміні з призначенням ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу. 
В іншій частині постанову судді слід залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника Єгорова Є.С. про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.
Поновити захиснику Єгорову Є.С. строк на апеляційне оскарження постанови судді Металургійного районного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2025 року.
Апеляційну скаргу захисника Єгорова Є.С. задовольнити.
Постанову судді Металургійного районного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2025 року стосовно ОСОБА_1 змінити в частині призначеного стягнення.
Вважати ОСОБА_1 притягнутим до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП до стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
В іншій частині постанову судді залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: