П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/9732/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С. 
Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю. 
05 травня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Сторчака В. Ю. 
суддів: Матохнюка Д.Б.  Граб Л.С. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.
Відповідач направив на адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу - без задоволення, оскільки вважає, що судом вірно встановлені обставини справи та надано їх належну правову оцінку.
За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 був призваний на військову службу, яку проходить у Військовій частині НОМЕР_1 .
Позивач звернувся з рапортом від 07.05.2025 на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 з проханням клопотати перед вищим керівництвом про його звільнення з військової служби на підставі п. п. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-Х.
До рапорту ОСОБА_1 надав такі документи: аркуш бесіди від 04.05.2025, службову характеристику від 04.05.2025, довідка від 26.02.2025 №05/131, нотаріально посвідчена заява ОСОБА_2 , копія паспорта ОСОБА_2 , копія довідки РНОКПП ОСОБА_2 , акт про місце проживання ОСОБА_2 від 18.02.2025, довідка про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 26.02.2025 №731/0409, копія пенсійного посвідчення ОСОБА_2 , копія довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААГ №930413, копія заключення ЛКК №302 від 23.12.2024, копія висновку про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі не можуть самостійно пересуватись та самообслуговуватись і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 23.12.2024 №302, копія паспорта ОСОБА_1 , копія довідки РНОКПП ОСОБА_1 , копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 , довідка №744/0409 від 26.02.2025, заява ОСОБА_1 від 04.03.2025, копія військового квитка ОСОБА_1 , копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , акт обстеження сімейного стану ОСОБА_1 №21 від 17.03.2025, складений, т.в.о начальника групи військового обліку солдатів і сержантів запасу ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Судом встановлено, що рапорт ОСОБА_1 був розглянутий відповідачем та за результатами розгляду відмовлено у звільненні позивача з військової служби (повідомлення №7/1528 від 10.05.2025).
У повідомленні зазначено, що у наданому позивачем акті обстеження сімейного стану військовослужбовця, складеному ІНФОРМАЦІЯ_2 за №21 від 17.03.2025, зазначається про встановлення інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення, які здійснюють або можуть здійснювати догляд за ОСОБА_2 , а саме доньку заявника ОСОБА_4 (онуку ОСОБА_2 ).
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач протиправно не звільняє його з військової служби на підставі п.п. "г" п. 2 ч. 4 статті 26 Закону №2232-XII попри надання позивачем усіх необхідних документів, які підтверджують підстави для звільнення з військової служби.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.
Відповідно до ч. 1 статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Згідно з п. п. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби під час дії воєнного стану через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).
Пунктом 3 ч. 12 ст. 26 Закону передбачено, що військовослужбовці звільняються з військової служби через необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи;
Наказом Міністерства оборони України від 23.07.2024 №495, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.09.2024 за №1361/42706, внесені зміни до Додатку 19 до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (пункт 12.11 розділу XII). Наказом визначений перелік документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби, зокрема конкретизовано, що при поданні до звільнення з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», подаються у разі необхідності здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, документи, що підтверджують відповідні родинні зв`язки з цією особою (особами), зокрема, один із документів, що підтверджує відсутність в особи інших членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьків, її чоловіка або дружини, дітей, у тому числі усиновлених) чи другого ступеня споріднення (рідних братів, сестер та онуків): один із документів, що підтверджує інвалідність особи першого чи другого ступеня споріднення, її потребу у постійному догляді та акт обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформації про наявність чи відсутність осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки; один із документів, що підтверджує відсутність в особи інших членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьків, її чоловіка або дружини, дітей, у тому числі усиновлених) чи другого ступеня споріднення (рідних братів, сестер та онуків): один із документів, що підтверджує інвалідність особи першого чи другого ступеня споріднення, її потребу у постійному догляді та акт обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформації про наявність чи відсутність осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки; один із документів, що підтверджує інвалідність особи, яка потребує догляду: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або копія посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або копія пенсійного посвідчення чи копія посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю", в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики; висновок медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді.
Судом встановлено, що згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії 12ААГ№930413 від 25.12.2024 ОСОБА_2 встановлена ІІ група інвалідності безтерміново. Згідно з висновком №302 КНП "Кам`янець-Подільська міська лікарня" Кам`янець-Подільської міської ради від 23.12.2024 ОСОБА_2 рекомендований постійний сторонній догляд як за інвалідом ІІ групи.
Як вбачається з акту №21 обстеження сімейного стану військовослужбовця ОСОБА_1 , складеного 17 березня 2025 ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено наявність іншого члена сім`ї, І чи ІІ ступеня споріднення, який здійснює або може здійснювати догляд за ОСОБА_2 , а саме доньки військовослужбовця, ОСОБА_4 (онуки особи, яка потребує догляду).
Відповідно до довідки №744/0409 від 26.02.2025 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 . Довідка видана та підписана завідувачем відділу реєстрації місця проживання Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради.
Відповідно до наведених вище норм Положення №1153 від 10.12.2008 онуки належать до членів сім`ї ІІ ступеня споріднення, відповідно можуть здійснювати постійний догляд за матір`ю позивача.
Крім того, судом встановлено, що мати позивача, він та його донька мають спільне зареєстроване місце проживання і доказів протилежного суду не надано. При цьому, посилання позивача на те, що онука навчається у іншому місті, отже не може здійснювати догляд, суд обгрунтовано оцінив критично, оскільки це не є встановленою законодавчою підставою, яка звільняє від відповідного обов`язку, передбаченого, у тому числі, і нормами сімейного законодавства.
Таким чином, оскільки позивачем не надано доказів того, що може бути підтверджений факт звільнення з військової служби, суд першої інстанції дійшов вірних висновків про відсутність підстав для звільнення позивача за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги позивача висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2025 року відповідає.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Апеляційний суд вважає, що Хмельницький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п. 2 ч.5 ст. 328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Сторчак В. Ю.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Матохнюк Д.Б.    Граб Л.С.