Справа №591/6506/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Клімашевська І. В.	
Номер провадження 33/816/484/26 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Король М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Король М.І. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 19 серпня 2025 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік. 
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн, - 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 19 серпня 2025 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік за те, що він 07.06.2025 о 20:24 год у м. Суми по вул. Івана Сірка, 10, керував т/з Toyota, д.н.з.- НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810, що підтверджується тестом з позитивним результатом 1,74 проміле. Своїми діями порушив п. 2.9 (а) ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Король М.І. подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову Зарічного районного суду м. Суми від 19 серпня 2025 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказувала, що на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 перебуває в медичному закладі під крапельницею, однак о 22 годині 15 хвилин інспектор поліції приймає рішення, що ОСОБА_1 відмовляється від підпису протоколу, зачитує ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП медичному персоналу, а не особі стосовно якої складається протокол.
Зазначала, що оскаржувана постанова не містить аналізу причин відсутності пояснень свідків, хоча такі були під час подій.
Стверджувала, що через розбіжність приладів, які зазначені в протоколі та в акті, роздруківці результатів тесту, а саме Alcotest Drager 6820 та Alcotest Drager 6810, неможливо достовірно встановити, який саме прилад було використано під час проведення перевірки ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а тому такий доказ не може бути визнаний допустимим.
Вважала, що калібрування не було проведено вчасно, тому правильність роботи приладу Alcotest Drager 6820 викликає сумніви.
Звертала увагу на те, що судом не було надано правової оцінки факту невідповідності показів температури з розруківки приладу та довідки УкрГМ.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, позицію захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Король М. І., які вимоги апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 354747 від 07 червня 2025 року зміст якого відповідає встановленим фактичним обставинам справи;
- роздруківкою зі спеціального технічного засобу газоаналізатора «Драгер» відповідно до якої у ОСОБА_1 встановлено стан алкогольного сп`яніння – 1,74 %, від підпису відмовився;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відповідно до якого у ОСОБА_1 встановлено стан алкогольного сп`яніння – 1,74 %, від підпису відмовився; 
- рапортом інспектора взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Сумській області ст. лейтенанта поліції Семишкур Д. М. від 09 червня 2025 року відповідно до якого останній доповідає про встановлення у водія ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння;
-довідкою про надання інформації з якої вбачається, що відповідно до відомостей інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 від 05 серпня 2023 року;
- долученим до протоколу відеозаписом з якого, між іншого, слідує підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, факту встановлення в нього ознак алкогольного сп`яніння, факту проходження огляду на встановлення цього стану та факт встановлення. 
Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП. Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Щодо доводів апелянта про те, що на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 перебуває в медичному закладі під крапельницею, однак о 22 годині 15 хвилин інспектор поліції приймає рішення, що ОСОБА_1 відмовляється від підпису протоколу, зачитує ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП медичному персоналу, а не особі стосовно якої складається протокол, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, оскільки досліджений апеляційним судом відеозапис, на якому вбачається, що працівниками поліції у встановленому законом порядку та в повній мірі було роз`яснено його права та обов`язки згідно зі ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, однак останній будучи у свідомості ігнорував слова поліцейського, будь-яких порушень з боку працівників поліції щодо ОСОБА_1 судом не встановлено. 
Доводи апелянта про те, що оскаржувана постанова не містить аналізу причин відсутності пояснень свідків, то апеляційний суд спростовує вказане, оскільки ч. 2 ст. 266 КУпАП після прийняття Закону України № 1231-IX від 16 лютого 2021 року зазнала змін і відповідно до неї огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Таким чином, оскільки всі дії з приводу огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 були зафіксовані на відеозапис, а тому наявність 2 свідків у цьому разі є не обов`язковою, у зв`язку з чим це не впливає на допустимість самого протоколу про адміністративне правопорушення.
Твердження апелянта про те що через розбіжність приладів, які зазначені в протоколі та в акті, роздруківці результатів тесту, а саме Alcotest Drager 6820 та Alcotest Drager 6810, неможливо достовірно встановити, який саме прилад було використано під час проведення перевірки ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а тому такий доказ не може бути визнаний допустимим. Апеляційний суд вважає необґрунтованим, оскільки ця технічна помилка не може слугувати підставою для скасування постанови суду, протокол про адміністративне правопорушення не є єдиним доказом у даній справі. Його оцінка здійснена апеляційним судом у сукупності з актом огляду, роздруківкою Alcotest Drager 6820, відеозаписом, довідкою щодо посвідчення водія, рапортом працівника поліції та іншими матеріалами справи. Сам факт того, що протокол складений працівниками поліції у якому вказано технічну описку, не свідчить про його недопустимість або недостовірність. Досліджені апеляційним судом докази у сукупності підтверджують, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Що стосується доводів апелянта про те, що калібрування не було проведено вчасно, тому правильність роботи приладу Alcotest Drager 6820 викликає сумніви, то апеляційний суд дані доводи спростовує, оскільки, відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» зазначено визначення наступних термінів: 10) калібрування - сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу; 17) періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал); 18) повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам. Статтею 17 вказаного Закону врегульовано порядок Повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, згідно якої передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту, а статтею 27 врегульовано питання щодо калібрування засобів вимірювальної техніки. Так, калібруванню в добровільному порядку можуть підлягати засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері та/або поза сферою законодавчо регульованої метрології. Калібруванню також підлягають вторинні та робочі еталони. Калібрування засобів вимірювальної техніки проводиться: науковими метрологічними центрами; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, акредитованими національним органом України з акредитації; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, які мають документально підтверджену простежуваність своїх еталонів до національних еталонів, еталонів інших держав або міжнародних еталонів відповідних одиниць вимірювання. Калібрування вторинних та робочих еталонів проводиться в порядку, встановленому нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності. Калібрування та оформлення його результатів проводяться відповідно до національних стандартів, гармонізованих з відповідними міжнародними та європейськими стандартами, та документів, прийнятих міжнародними та регіональними організаціями з метрології. Таким чином, повіркою є перевірка відповідності певним стандартам, а калібрування - приведення засобу вимірювальної техніки до певних стандартів. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік. У Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, дозволених для застосування на території України міститься інформація щодо особи, відповідальної за введення медичних виробів в обіг, а саме ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл», який є офіційним представником виробника, на медичні вироби «Газоаналізатори Drager Alсotest», в тому числі і на газоаналізатор «Drager «Alcotest 6820». На офіційному сайті вказаного товариства, яке надає послуги сервісного центру для гарантійного та післягарантійного обслуговування приладів алко- та наркодіагностики Drager зазначено, що для використання приладів у професійній діяльності у підрозділах Департаменту патрульної служби та Управління національної поліції, Міністерства охорони здоров`я та службах охорони праці та безпеки підприємств, необхідне своєчасне проведення операцій «Сервісне технічне обслуговування», «Градуювання» та «Повірка» принаймні 1 раз на 12 місяців, тобто, міжповірочний інтервал вказаних приладів становить 1 рік, і у пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування). Роздруківкою проведеного тесту підтверджується, що останнє калібрування приладу «Drager «Alcotest 6820», було проведено 15 листопада 2024 року, що вказує на правомірність використання вказаного газоаналізатору при проведенні огляду ОСОБА_1 станом на 07 червня 2025 року.
Посилання захисника на те, що судом не було надано правової оцінки факту невідповідності показів температури з розруківки приладу та довідки УкрГМ, апеляційний суд оцінює як припущення, які не підтверджені жодними належними доказами. Сам по собі результат 1,74 проміле, за відсутності доказів неправильної роботи приладу або порушення процедури огляду, є належним доказом перебування водія у стані алкогольного сп`яніння. Апеляційний суд визнає чек-роздруківку газоаналізатора «Alcotest Drager 6820» належним та допустимим доказом у справі, який узгоджується з актом огляду, протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом та іншими матеріалами справи.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним судом не встановлено.
З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.
Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України, –

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 19 серпня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу адвоката Король М.І. на цю постанову – без задоволення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.