ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2026 року   Справа № 906/1099/24 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Петухов М.Г. ,  суддя Мельник О.В. 
без повідомлення учасників справи
розглянувши заяву представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Шевченкове" - адвоката Семенець Катерини Олексіївни про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Житомирської області від 26.01.2026 у справі № 906/1099/24 (суддя Соловей Л.А.)
за позовом ОСОБА_1 
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Шевченкове" 
про визнання недійсним рішення загальних зборів ОСББ

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Господарського суду Житомирської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Шевченкове" (далі - відповідач, ОСББ "Шевченкове") про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів ОСББ "Шевченкове", оформлене протоколом від 14.07.2022 № 14-07/22.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 26.01.2026 відмовлено в задоволенні позовних вимог. Стягнуто з позивача на користь КП "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради 975 грн відшкодування витрат, пов`язаних з наданням КП "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради доказів на вимогу суду.

До Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Житомирської області від 26.01.2026 у справі №906/1099/24, в якій позивач просив скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення про задоволення позову; здійснити розподіл судових витрат.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.04.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 26.01.2026 у справі № 906/1099/24 - без змін.

До суду апеляційної інстанції 27.04.2026 надійшла заява представника ОСББ "Шевченкове" - адвоката Семенець К.О., в якій він просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСББ "Шевченкове" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000 грн.

Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 01.06.2026 прийнято до розгляду заяву представника ОСББ "Шевченкове" - адвоката Семенець К.О. про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Вказано, що розгляд заяви слід здійснити без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 

Представник ОСОБА_1 - адвокат Томашевська О.А. надіслала на адресу суду заперечення щодо заяви представника ОСББ "Шевченкове" - адвоката Семенець К.О. про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в яких просить у задоволенні заяви відмовити. Про прийняте за результатами розгляду заяви рішення повідомити позивача та її представника у встановленому процесуальним законом порядку. В обґрунтування своїх заперечень на заяву про стягнення судових витрат зазначає наступне:
- ані в договорі про надання правничої допомоги, ані в акті, ані в поданій заяві адвокатом не зазначено детального опису робіт та їх вартості, розрахунку тривалості затраченого адвокатом на надання правничої допомоги часу, вартості оплати за виконані окремі види робіт тощо;
- адвокатом завищено вартість наданої правничої допомоги як такої, а її участь у двох короткотривалих судових засіданнях відбувалась за допомогою засобів відеоконференцзв`язку та не вимагала від адвоката затрати великої кількості зусиль і часу;
- визначена адвокатом в акті приймання-передачі виконаних робіт послуга з "надання правових консультацій відповідачу з питань, пов`язаних із апеляційним переглядом справи" є незрозумілою та надуманою за своїм змістом;
- додатковим рішенням Господарського суду Житомирської області від 16.02.2026 з ОСОБА_1 вже було стягнуто на користь ОСББ "Шевченкове" 8 000 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції. Наразі ж ОСББ "Шевченкове" взагалі заявлено до стягнення непомірну для ОСОБА_1 суму – 25 000 грн, адже згідно з довідкою № 20 від 30.04.2026 (копія якої додається) оклад позивача становить 8900 грн.

Розглянувши подану представником ОСББ "Шевченкове" - адвоката Семенець К.О. про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу без повідомлення учасників справи, судова колегія зазначає наступне.

Кожен має право на професійну правничу допомогу (стаття 59 Конституції України).
За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до статті 19 цього Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначено в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховують складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Розмір гонорару визначають лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Тож одним із принципів господарського судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, зокрема у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Водночас процесуальне законодавство передбачає критерії, які потрібно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу в судовому спорі. Так, за змістом частин першої та третьої статті 123 і частини четвертої статті 129 ГПК України витрати на професійну правничу допомогу є одним з видів судових витрат, які розподіляють між сторонами залежно від результатів вирішення судової справи.
Частини перша - третя статті 126 ГПК України передбачають, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частина четверта статті 126 ГПК України передбачає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).
За частиною п`ятою статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Згідно з частиною восьмою статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлює суд на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подають до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Зазначеними нормами права передбачені такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Водночас обов`язок доведення неспівмірності витрат покладено на сторону, яка заявляє відповідне клопотання про зменшення їх розміру.
У розумінні приписів частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе винятково на підставі клопотання іншої сторони у разі доведення нею недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Такі висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 911/3312/21.
Водночас у частинах п`ятій - сьомій, дев`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. У такому випадку суд повинен конкретно визначити, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести обґрунтування такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи.
Наведені висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.
У постановах від 19.02.2022 у справі № 755/9215/15-ц та від 05.07.2023 у справі №911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у пункті 154 рішення від 28.11.2002 у справі "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат ЄСПЛ зазначив, що за статтею 41 Конвенції він відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму. Крім того, будь-яке клопотання, подане на підставі статті 41 Конвенції, має містити конкретні суми, розбиті на пункти, і супроводжуватися необхідними документами на їх підтвердження, інакше Суд може відхилити це клопотання повністю або частково.
У пункті 268 рішення від 23.01.2014 у справі "East / West Alliance Limited" проти України" за заявою № 19336/04 ЄСПЛ також нагадав, що згідно з практикою Суду заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
Отже, у разі недотримання вимог частини п`ятої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною п`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково.
Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовуються з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.
Стаття 221 ГПК України передбачає, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Колегія суддів зазначає, що представник ОСББ "Шевченкове" - адвокат Семенець К.О. у відзиві на апеляційну скаргу зазначала, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції становить 25 000 грн витрат на забезпечення професійної правничої допомоги. Відповідні докази понесених витрат будуть надані до суду в порядку та строки, визначені ст. 129 ГПК України.

У судових дебатах 22.04.2026 представник ОСББ "Шевченкове" - адвокат Семенець К.О. вказала, що розрахунок судових витрат з відповідними доказами будуть надані до суду в порядку та строки, визначені ст. 129 ГПК України.

Так, постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.04.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 26.01.2026 у справі № 906/1099/24 - без змін.

В той же час, 27.04.2026 до суду апеляційної інстанції надійшла заява представника ОСББ "Шевченкове" - адвоката Семенець К.О., в якій він просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСББ "Шевченкове" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000 грн.
До заяви долучено договір про надання професійної правничої допомоги від 23.03.2026 № 23/03-2026, акт приймання-передачі наданих послуг від 24.03.2026 до договору від 23.03.2026 № 23/03-2026 на суму 25 000 грн, платіжну інструкцію від 25.03.2026 № 490 на суму 25 000 грн. 

Отже, представник ОСББ "Шевченкове" - адвокат Семенець К.О. дотрималась вимог щодо строків звернення із заявою про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу та подання відповідних доказів.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, між адвокатом Семенець К.О. (далі - Адвокат) та ОСББ "Шевченкове" (далі - Клієнт) укладено договір про надання професійної правничої допомоги № 23/03-2026 від 23.03.2026.
Згідно з п. п. 1.1. договору, Адвокат бере на себе зобов`язання надавати професійну правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а Замовник зобов`язаний оплатити роботи у порядку та строки обумовлені cторонами в даному договорі. 
Відповідно до п. п. 1.2. договору, Адвокат відповідно до узгоджених cторонами доручень:
- надає Замовнику консультаційні та юридичні (професійні правничі) послуги щодо захисту представництва інтересів в органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також в загальних, адміністративних та господарських судах України усіх інстанцій, зокрема у цивільних, господарських та адміністративних справах;
- представляє Замовника з усіма правами, які надано законом позивачу, відповідачу, третій особі, заявнику, скаржнику, у тому числі з правом пред`явлення позову, зміни підстави або предмету позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, пред`явлення зустрічного позову, подання заяв та скарг, укладання мирової угоди на будь-якій стадії процесу, вимагати виконання судового рішення, оскарження рішення, постанов і ухвали суду, одержання, рішень, ухвал, виконавчого листа, наказу та пред`явлення його до виконання; підписувати та подавати документи, зокрема заяви, клопотання, відводи, заперечення, скарги, уточнення, пояснення, запити, звернення, повідомлення, докази та інше; вести попередні переговори та узгоджувати процесуальні питання; отримувати документи, в тому числі відповіді, довідки, свідоцтва, витяги, виписки, рішення, ухвали, постанови, заочне рішення тощо, а також їх копії; сплачувати від імені Замовника державне мито, судовий збір та інші необхідні платежі; вчиняти інші дії в інтересах Замовника не передбачені даним договором. 
Відповідно до п. п. 3.1. договору, за правову допомогу, передбачену в п. п. 1.2. договору Замовник сплачує винагороду Адвокату в розмірі визначеному в акті прийому-передачі наданих послуг. 
Згідно з п. п. 4.1. договору, розмір оплати праці Адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються в актах прийому-передачі наданих послуг. Замовник сплачує винагороду адвокату у готівковому або/ чи у безготівковому вигляді на банківський рахунок Адвоката. Сума наданих послуг сплачується Замовником протягом 3 (трьох) робочих днів з дня підписання акту прийому-передачі наданих послуг. Оплата послуг також може підтверджуватися написом адвоката про оплату в акті прийому-передачі наданих послуг. 
Відповідно до п. 4.3. договору сторони погодили, що підписання акту прийому передачі наданих послуг є підтвердженням надання якісних послуг згідно замовлення і Замовник зобов`язаний їх оплатити.

24.03.2026 між сторонами складено та підписано акт приймання-передачі наданих послуг до договору про надання професійної правничої допомоги № 23/03-2026 від 23.03.2026, згідно з яким адвокатом надано замовнику послуги на загальну суму 25 000 грн, а саме: ознайомлення з матеріалами справи; підготовка відзиву на апеляційну скаргу; участь адвоката у судових засіданнях суду апеляційної інстанції. 

Оплата за надані послуги здійснена замовником адвокату у повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією від 25.03.2026 № 490 на суму 25 000 грн. 

Із матеріалів справи судом встановлено, що адвокат Семенець К.О. подала до суду апеляційної інстанції заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (т. 2, а. с. 174), відзив на апеляційну скаргу (т. 2, а. с 180-184), заяву про залучення адвоката в якості представника ОСББ "Шевченкове" (т. 2, а. с 189) та прийняла участь у судових засіданнях 01.04.2026 (т. 2, а. с. 208) та 22.04.2026 (т. 2, а. с. 224) в режимі відеоконференції.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що факт надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції під час розгляду даної справи є підтвердженим відповідачем.

Водночас представник ОСОБА_1 - адвокат Томашевська О. А. направила на адресу суду заперечення щодо заяви представника ОСББ "Шевченкове" - адвоката Семенець К. О. про ухвалення додаткового рішення. У вказаних запереченнях представник Палій І. І., серед іншого, зазначає, що ані в договорі про надання правничої допомоги, ані в акті приймання-передачі виконаних робіт, ані в самій заяві адвокатом не наведено детального опису виконаних робіт (наданих послуг) та їх вартості, а також відсутній розрахунок тривалості часу, витраченого адвокатом на надання професійної правничої допомоги.
Крім того, представник вказує на очевидне завищення вартості послуг, а також, що визначена в акті послуга з "надання правових консультацій відповідачу з питань, пов`язаних із апеляційним переглядом справи" є необґрунтованою та не підтверджується належними доказами її фактичного надання. 
Також адвокат Томашевська О. А. звертає увагу суду, що додатковим рішенням Господарського суду Житомирської області від 16.02.2026 з ОСОБА_1 вже було стягнуто на користь ОСББ "Шевченкове" 8 000 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції. Наразі ж заявлена ОСББ "Шевченкове" до стягнення сума у розмірі 25000 грн є непомірною та неспівмірною з фінансовим становищем ОСОБА_1 , оскільки згідно з довідкою від 30.04.2026 № 20 посадовий оклад останньої становить 8 900 грн

За змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно із частиною п`ятою статті 129 ГПК під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 ГПК України).
Верховний Суд, застосовуючи частину шосту статті 126 ГПК України, неодноразово зазначав, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, постанови Верховного Суду від 09.04.2019 у справі № 826/2689/15; від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).
Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
- має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, визначеними у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
- з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, визначеними частинами п`ятою–сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування щодо невідповідності заявлених витрат цим критеріям. 
Суд при зменшенні витрат на правову допомогу також враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спірні правовідносини у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини (подібна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/20852/20, додатковій постанові Верховного Суду від 16.03.2023 у справі № 927/153/22). 
Велика Палата Верховного Суду у пункті 169 постанови від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 виснувала, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

З огляду на викладене, керуючись зазначеними критеріями, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення та додані до неї документи, а також заперечення позивача, колегія суддів враховує, що під час розгляду даної справи позиція позивача не змінювалася, як наслідок, адвокату Семенець К.О. під час апеляційного розгляду справи не потрібно було вивчати додаткові джерела права та судову практику, тобто, підготовка до розгляду цієї справи в суді апеляційної інстанції не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи. 

Водночас доказів про додаткове комплексне та всебічне вивчення юридичної природи спірних правовідносин на стадії апеляційного перегляду не надано та з матеріалів справи не вбачається.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує, що адвокат Семенець К.О. брала участь у двох судових засіданнях за допомогою засобів відеоконференцзв`язку, що не вимагало від адвоката затрати великої кількості зусиль і часу, а також те, що надані відповідачем докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу адвоката не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції частково погоджується з доводами позивача про необґрунтованість та надмірність понесених відповідачем судових витрат.

Отже, оцінивши доводи, наведені у заяві відповідача про ухвалення додаткового рішення, та заперечення позивача проти їх розміру, виходячи з вищенаведених критеріїв їх оцінки та керуючись статтями 126, 129 ГПК України, колегія суддів вважає, що витрати відповідача на професійну правничу допомогу, пов`язані з апеляційним переглядом цієї справи, підлягають частковому задоволенню у сумі 10 000 грн, а в іншій частині заяви відповідача суд не покладає такі витрати на Палій І. І.

Разом з цим суд звертає увагу на те, що ч. 3 ст. 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.

Отже, учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення – визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Інші доводи позивача, викладені ним у запереченнях щодо заяви представника ОСББ "Шевченкове" - адвоката Семенець К. О. про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає такими, що не можуть бути підставою для відмови у задоволенні заяви відповідача про розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244, 281-284 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:
1. Заяву представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Шевченкове" - адвоката Семенець Катерини Олексіївни про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задоволити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Шевченкове" (10024, м. Житомир, вул. Шевченка, 103, код ЄДРПОУ 40608289) 10 000 грн судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

3. Видачу наказу на виконання цієї додаткової постанови доручити Господарському суду Житомирської області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст. ст. 287-291 ГПК України.

5. Справу повернути до Господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя Олексюк Г.Є. 

Суддя   Петухов М.Г. 

Суддя   Мельник О.В.