18.05.2026   Справа № 469/1452/25
2/469/379/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року с-ще Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Гапоненко Н.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, 
в с т а н о в и в :
Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України через систему “Електронний суд” 06 листопада 2025 року звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь у порядку регресу майнову шкоду в сумі 163480,00 грн. та судовий збір в розмірі 3028,00 грн., посилаючись на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 24 серпня 2024 року, з вини відповідача пошкоджено транспортний засіб "Ford Focus", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 , та позивач як страховик здійснив регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 160000,00 грн., а також поніс додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 3480,00 грн. Просив розглянути справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін).
15 грудня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та запропоновано відповідачці протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та (або) відзив на позовну заяву, до якого додаються докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Позивач ухвалу суду про відкриття провадження у справі отримав 16 грудня 2025 року, в установлений судом строк клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надав. У додаткових письмових поясненнях представник позивача ОСОБА_3 посилання відповідача на те, що він не був притягнутий до адміністративної відповідальності, вважав безпідставним та такими, що не впливають на вирішення справи, оскільки постановою Березанського районного суду Миколаївської області від 27 травня 2025 року у справі № 469/1597/24 встановлено факт порушення відповідачем Правил дорожнього руху України та наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, провадження у справі було закрито виключно у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, але така підстава не є реабілітуючою та не спростовує факт вчинення правопорушення та вини особи, навпаки, застосування п.7 ст.247 КУпАП можливо лише за умови встановлення факту вчинення правопорушення та вини особи. Отже, сам факт закриття адміністративного провадження не звільняє відповідача від цивільно-правової відповідальності та не спростовує встановлену судом винуватість у вчиненні ДТП. Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували вину відповідача, до суду не подано. Крім того, відповідач не оскаржив постанову суду у справі про адміністративне правопорушення та фактично погодився із встановленими судом обставинами. Вважав необгрунтованими та не підтвердженими доказами доводи відповідача та просив позов задовольнити у повному обсязі..
Представник відповідача надала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що зазначені позивачем у позовній заяві обставини справи викладені не із постанови Березанського районного суду у справі № 469/1597/24, а зі слів ОСОБА_2 , які він виклав у заяві про настання страхового випадку, які є суб`єктивним судженнями і не відповідають протоколу про адміністративне правопорушення від 25 листопада 2024 року, схемі з місця ДТП та постанові суду. Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що відповідач є особою, відповідальною за шкоду, заподіяну автомобілю "Ford Focus", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під час ДТП, але це твердження повністю спростовується постановою Березанського районного суду від 27 травня 2025 року у справі № 469/1597/24, відповідно до якої втрата водієм ОСОБА_4 контролю над транспортним засобом "Cevrolet Laceti", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , активний неправомірний маневр та подальший виїзд на смугу зустрічного руху і зіткнення з автомобілем "Ford Focus" є самостійною ланкою у ланцюгу подій, що розриває прямий причинно-наслідковий зв`язок між первинним порушенням ПДР водієм ОСОБА_1 та кінцевою шкодою, завданою автомобілю "Ford Focus". Таким чином, водій ОСОБА_4 , який фізично і безпосередньо спричинив зіткнення з автомобілем "Ford Focus" унаслідок власних дій, несе первинну цивільно-правову відповідальність за відшкодування цієї шкоди. Оскільки судом встановлено відсутність вини ОСОБА_1 у пошкодженні автомобіля "Ford Focus", регресні вимоги позивача до нього є безпідставними. Просила також стягнути з позивача на користь відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу у сумі 20000,00 грн..
На підставі ч.13 ст.7, ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 

З матеріалів справи вбачається, що Постановою Березанського районного суду Миколаївської області від 27 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме порушення п.2.3.”б” та п.10.1 ПДР України; провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с.33-34).
Відповідно до постанови, 04 серпня 2024 року о 12:00 год. на автомобільній дорозі М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» 60 км. Миколаївська область Миколаївський район ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_3 , був неуважний, не врахував дорожню обстановку, перед початком обгону не переконався, що смуга зустрічного руху, на яку він виїжджав, була вільна від транспортних засобів на достатній відстані для обгону, та при виявлені зустрічного транспортного засобу почав повертатися в смугу, по якій рухався, та допустив зіткнення з транспортним засобом «Cevrolet Laceti», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , та з транспортним засобом «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_5 , в подальшому транспортний засіб «Cevrolet Laceti» здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, по якій рухався в зустрічному напрямку транспортний засіб «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , як наслідок відбулося зіткнення, в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки, а ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження.
27 серпня 2024 року ОСОБА_2 звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 04 серпня 2024 року (а.с.7), та із заявою про здійснення відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП (а.с.6).
Висновком за Звітом №181-24 про незалежну оцінку майна з визначення вартості матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_1 , підтверджено, що вартість матеріального збитку складає 366054,11 грн. (а.с.9-20).
03 вересня 2024 року оцінювачем ОСОБА_6 здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_1 , після ДТП, яка сталася 04 серпня 2024 року, що вбачається з протоколу огляду колісного транспортного засобу та фототаблиці до нього (а.с.20-25).
Згідно з платіжною інструкцією № 940074 від 02 жовтня 2024 року, позивачем за оплату послуг експерта по справі № 107327 згідно з рах. № 107327 від 05 вересня 2024 року сплачено 3480,00 грн. (а.с.29).
Відповідно до платіжної інструкції № 19556 від 13 червня 2025 року ОСОБА_2 отримав виплату по справі № 107327 згідно з наказом №3.1/18822 від 12 червня 2025 року в сумі 160000,00 грн. (а.с.29 на зв.).
За правилами ст.ст.979, 988 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
Статтею 900 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника).
Відповідно до ст.22 Закону України “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. 
За змістом п.п. "а" п. 41.1 ст.41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, п.п.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон № 1961-IV) особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. 
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (частина перша статті 1188 ЦК України).
Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, якіспільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (частина друга статті 1188 ЦК України).
У разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб (пункт 36.3 статті 36 (далі Закон № 1961-IV)).
Внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки шкода може бути завдана як власникам (володільцям), наприклад, транспортних засобів, так і третім особам, зокрема пасажирам, пішоходам. Особливості відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, визначені у частині першій статті 1188 ЦК України, а особливості відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки третім особам, - частиною другою цієї статті. Приписи останньої та пункту 36.3 статті 36 Закону № 1961-IV застосовні у тому разі, якщо декілька осіб є саме відповідальними за завдану шкоду, тобто якщо вони спільними неправомірними діями чи бездіяльністю її завдали. За таких умов не має значення вина кожного з них у завданні шкоди. Останню вони зобов`язані відшкодувати у відповідній пропорції незалежно від вини.
Отже, припис частини другої статті 1188 ЦК України застосовний за таких умов: 1) відбулася взаємодія джерел підвищеної небезпеки; 2) потерпілим від неї є інша особа, ніж власники (володільці), наприклад, транспортних засобів; 3) ці власники (володільці) завдали шкоди потерпілому спільно, тобто поведінка кожного із них була неправомірною (зокрема, у разі порушення кожним певних Правил дорожнього руху, що призвело до взаємодії джерел підвищеної небезпеки та завдання внаслідок цього шкоди третій особі). Тоді їхня вина у завданій потерпілому шкоді не має значення, і вони зобов`язані відшкодувати цю шкоду незалежно від такої вини.
Припис пункту 36.3 статті 36 Закону № 1961-IV розрахований на випадки, якщо: 1) шкода завдана взаємопов`язаними, сукупними діяннями декількох осіб, які за це відповідальні, тобто поведінка яких обов`язково є неправомірною, внаслідок чого вони разом спричинили завдання шкоди; 2) остання є неподільною (як-от у випадках із завданням шкоди здоров`ю чи моральної шкоди). Тільки за таких умов розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну особу з тих, які завдали шкоди, треба визначати шляхом поділу її розміру на кількість осіб, які цю шкоду завдали.
Особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим (частина перша статті 1190 ЦК України).

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Постановою Березанського районного суду Миколаївської області від 27 травня 2025 року у справі № 469/1597/24 підтверджено, що відповідач порушив Правила дорожнього руху України, унаслідок чого пошкоджено майно. Судом не встановлено порушення Правил дорожнього руху України водієм транспортного засобу «Cevrolet Laceti» державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_4 , а тому положення ч.2 ст.1188 ЦПК України, на які посилається у відзиві представник відповідача, судом не застосовуються. 
Таким чином, суд вважає встановленим, що саме внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху України транспортний засіб «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , отримав механічні пошкодження, наявність яких вбачається з акта огляду транспортного засобу від 03 вересня 2024 року, а тому заявлені позивачем вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. 

На підставі ст.141 ЦПК України судовий збір у розмірі 3028,00 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Оскільки позов задоволено, витрати відповідача на правничу допомогу несе відповідач.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд 
у х в а л и в :  
Позов задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, адреса: 02653, м.Київ, Русанівський бульвар, 8, IBAN: НОМЕР_6 в АТ “Укрексімбанк” м.Київ, код ЄДРПОУ 21647131, у порядку регресу завдані збитки в сумі 163480,00 грн. та судовий збір у сумі 3028,00 грн., усього стягнути 166508 (сто шістдесят шість тисяч п`ятсот вісім) гривень.
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя