Справа № 615/846/26
Провадження № 2/615/537/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2026 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Логвінова А.О.,
за участю секретаря судового засідання Партоли О.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 615/846/26
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор»
до  ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Стислий зміст (виклад) позовних вимог.

30 квітня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор»(далі по тексту - позивач, ТОВ «Новий Колектор») звернулось до Валківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_1 ), у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 1836418 від 16 жовтня 2024 року у розмірі 32 357,64 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 16 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір № 1836418 про надання споживчого кредиту, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 7 000,00 грн зі сплатою відсотків, строком на 360 днів, до 11 жовтня 2025 року.
28 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору № 1836418 про надання споживчого кредиту від 16 жовтня 2024 року, за умовами якого сторони домовились збільшити суму кредиту на 1 000,00 грн, погодили, що загальна сума наданого кредиту становить 8 000,00 грн та денна процентна ставка становить 1 % на день. 
У порушення умов кредитного договору про належне, повне і своєчасне виконання зобов`язань, ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, в результаті чого має заборгованість в розмірі 32 357,64 грн, а саме: 7 999,98 грн – сума заборгованості за тілом кредиту; 20 357,66 грн - заборгованість за відсотками; 4 000,00 грн – штраф.
26 листопада 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі кредит» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» (фактор) укладено договір факторингу № 261125/1, за умовами якого клієнт відступає фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором. 
Згідно реєстру боржників і електронному вигляді до договору факторингу від 26 листопада 2025 року № 261125/1, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» перейшло право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором № 1836418 на суму 32 357,64 грн, а саме: 7 999,98 грн – сума заборгованості за тілом кредиту; 20 357,66 грн - заборгованість за відсотками; 4 000,00 грн – штраф.

Стислий зміст (виклад) заяв по суті справи. 

Заяви по суті справи від сторін не надходили. 

Аргументи (позиції) учасників справи. 

Представник позивача у судове засідання не з`явився. Подав до суду клопотання, у якому просить розглядати справу за відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор». 
Відповідач у судове засідання не з`явилась. Подала до суду заяву, у якій просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що вона не отримувала кредитних коштів. Позивачем не надано доказів щодо перерахування коштів саме на її рахунок. Також просить проводити судове засідання без її участі. 
Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Рух справи. 

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 07 травня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 21 травня 2026 року задоволено заяву відповідача про витребування доказів. Витребувано у Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» наступні відомості: про належність банківської платіжної картки № НОМЕР_1 ; виписку з банківського рахунку власника зазначеної картки № НОМЕР_1 за період з 16 жовтня 2024 року по 29 жовтня 2024 року.
Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 16 червня 2026 року визнано обов`язковою явку представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» у судове засідання, яке призначено на 25 червня 2026 року.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 

16 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір № 1836418 про надання споживчого кредиту, сума кредиту складає 7 000,00 грн, строк кредиту 360 днів (надалі – кредитний договір (а.с. 14-18).
Згідно розділу 1 кредитного договору, тип процентної ставки – фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти в наступному порядку та на таких умовах: Стандартна процентна ставка становить 1 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору. Знижена процентна ставка становить 0.97 % в день та застосовується у випадку, якщо Споживач, як учасник Програми лояльності Товариства, до 15.11.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів.
Згідно п. 2.1. кредитного договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № НОМЕР_1 .
Відповідно до п. 6.4., 7.1., 7.3. кредитного договору, у випадку невиконання та/або неналежного виконання Споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Споживач зобов`язаний сплатити Товариству штраф: у розмірі 1 050,00 гривень на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання; та у розмірі 77,00 гривень починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання.
Цей Договір укладається за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт. Електронна ідентифікація Споживача в ІКС Товариства здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, що є електронним підписом Споживача та направлений Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний Споживачем при вході/протягом періоду обслуговування в Товаристві. Код доступу може також надсилатися з використанням месенджерів (Viber, Telegram, тощо), в тому числі з використанням роботизованого функціоналу таких месенджерів (ботів). При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту Товариства.
Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами Сторін та діє протягом строку, вказаного в п.1.3. Договору (включно), а у випадку, якщо після закінчення вказаного строку, за Договором будуть наявні невиконані грошові зобов`язання, Договір продовжує діяти до повного виконання Споживачем зобов`язань за ним.
Кредитний договір підписано ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
Згідно листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейтек» від 26 листопада 2025 року, між Товариством та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» було укладено Договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № 01042024-2 від 2024-04-01. Відповідно до зазначеного Договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ»: на суму 7 000.00 грн (а.с. 12).
28 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору № 1836418 про надання споживчого кредиту від 16 жовтня 2024 року (надалі – додаткова угода) (а.с. 9).
За умовами додаткової угоди, сторони домовились збільшити суму кредиту на 1 000,00 гривень, в зв`язку з чим погодили внести зміни до кредитного договору, в тому числі визначити, що сума кредиту складає 8 000,00 грн та денна процентна ставка складе: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1% в день; - за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 0,99% в день.
Додаткову угоду підписано ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Згідно листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейтек» від 26 листопада 2025 року, між Товариством та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» було укладено Договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № 01042024-2 від 2024-04-01. Відповідно до зазначеного Договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ»: на суму 1 000.00 грн (а.с. 12 зворот).
Згідно розрахунку заборгованості за договором № 1836418 від 16 жовтня 2024 року, станом на 26 листопада 2025 року за договором мається заборгованість у розмірі 32 357,64 грн, а саме: 7 999,98 грн – сума заборгованості за тілом кредиту; 20 357,66 грн - заборгованість за відсотками; 4 000,00 грн – штраф (а.с. 35-39).
Із вказаного розрахунку вбачається, що відсотки за кредитом нараховувались до 11 жовтня 2025 року включно, тобто в межах строку кредитування, до 14 листопада 2024 року відсотки нараховувались за зниженою процентною ставкою, а з 14 листопада 2024 року за стандартною процентною ставкою, що становить 1 % на день. 
26 листопада 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі кредит» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» (фактор) укладено договір факторингу № 261125/1, за умовами якого клієнт відступає фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором (а.с. 20-26). 
Згідно реєстру боржників і електронному вигляді до договору факторингу від 26 листопада 2025 року № 261125/1, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» перейшло право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором № 1836418 на суму 32 357,64 грн, а саме: 7 999,98 грн – сума заборгованості за тілом кредиту; 20 357,66 грн - заборгованість за відсотками; 4 000,00 грн – штраф (а.с. 33-34).

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Частинами 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію».
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до частини 3 цієї статті, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Частинами 4 та 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис.
За правилами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».
Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20).
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як вбачається з матеріалів справи кредитний договір № 1836418 від 16 жовтня 2024 року та додаткова угода від 28 жовтня 2024 року до договору № 1836418 містять основні істотні умови, характерні для таких видів договорів, зазначено суму кредиту, дату видачі, строк повернення грошових коштів, розмір процентів, умови кредитування.
Вказані договори підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
За вказаних обставин суд вважає встановленим факт укладення відповідачем кредитного договору № 1836418 від 16 жовтня 2024 року та додаткової угоди від 28 жовтня 2024 року до договору № 1836418.
За змістом положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.
За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Судовим розглядом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладені кредитний договір № 1836418 та додаткова угода до нього.
За умовами кредитного договору, кошти кредиту надаються товариством шляхом їх перерахування на картку споживача № НОМЕР_1 .
Згідно листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейтек» від 26 листопада 2025 року, між Товариством та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» було укладено Договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № НОМЕР_2 від 2024-04-01. Відповідно до зазначеного Договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ»: на суму 7 000.00 грн (а.с. 12).
Згідно листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейтек» від 26 листопада 2025 року, між Товариством та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» було укладено Договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № НОМЕР_2 від 2024-04-01. Відповідно до зазначеного Договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ»: на суму 1 000.00 грн (а.с. 12 зворот).
Однак вказані листи не містять відомостей щодо перерахування коштів саме на картку № НОМЕР_1 , а також відомостей, що дана картка відкрита саме на ім`я ОСОБА_1 . 
Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 21 травня 2026 року задоволено заяву відповідача про витребування доказів. Витребувано у Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» наступні відомості: про належність банківської платіжної картки № НОМЕР_1 ; виписку з банківського рахунку власника зазначеної картки № НОМЕР_1 за період з 16 жовтня 2024 року по 29 жовтня 2024 року.
Згідно листа Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» від 02 червня 2026 року, що надійшов на адресу суду 16 червня 2026 року, банком не вдалось надати запитувану інформацію, оскільки за наданими відомостями не вдалось ідентифікувати особу. Роз`яснено необхідність перевірити відомості на предмет коректності, а також необхідність надати серію, номер паспорту або ідентифікаційний код (а.с. 71).
Вказаний лист відсканований та долучений до матеріалів електронної судової справи 16 червня 2026 року, тобто з 16 червня 2026 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Новий Колекстор» та його представнику надано можливість ознайомитись із зазначеним листом в електронному вигляді через підсистему «Електронний суд».
16 червня 2026 року у судове засідання сторони не з`явились.
Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 16 червня 2026 року визнано обов`язковою явку представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» у судове засідання, яке призначено на 25 червня 2026 року.
Копія вказаної ухвали фактично отримана позивачем та його представником 18 червня 2026 року, що підтверджується довідками про доставку електронного документу. 
25 червня 2026 року у судове засідання представник позивача не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки. 
Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (див. пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі N 129/1033/13-ц (провадження N 14-400цс19)).
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що тягар доказування покладається на обидві сторони спору. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Вищенаведене узгоджується, з правовими висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 21 лютого 2024 року у справі № 415/160/17.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 24 червня 2021 року у справі № 686/19271/19, договір не є первинним обліковим документом для цілей бухобліку, а свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання, в той час як первинні документи складаються лише за фактом надання послуг.
Суд зазначає, що відповідно до норм чинного законодавства необхідною умовою для констатації наявності заборгованості є не лише факт укладення відповідного договору, а й належне підтвердження факту перерахування (надання) кредитних коштів позичальнику. Без встановлення зазначеної обставини неможливо дійти висновку про виконання кредитором свого основного обов`язку з надання позичальнику кредитних коштів.
У постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року по справі № 554/4300/16-ц зроблено висновок, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. 
Отже, виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами в тому числі обставин видачі кредиту. 
У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором (постанови Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 334/3056/15; від 28 січня 2026 року № 641/8415/23).
Отже, саме позивач як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на правову підставу своїх вимог, зокрема, факт видачі кредиту, подавши суду належні і допустимі докази, оскільки обов`язок подання доказів покладається на сторін.
Всупереч зазначеному, позивачем не надано первинних бухгалтерських документів, виписки про рух коштів, які б підтверджували, що первісний кредитор Товариство з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» виконав зобов`язання щодо видачі грошових коштів на картковий рахунок відповідача. Також не надано доказів належності рахунку, на який здійснено переказ, саме відповідачці.
Згідно пункту 2 частини 1 статті 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківською таємницею, зокрема, є інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, вчинені ним правочини.
Відповідно до ст. 62 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» визначено порядок розкриття банками банківської таємниці, зокрема, за рішенням суду.
Таким чином, виписка по рахунку клієнта, належать до інформації, що є банківською таємницею, порядок розкриття якої визначений Законом.
Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.
Всупереч вказаному, позивач не звертався до суду із клопотання про витребування доказів, зокрема про витребування виписок по картці, на яку здійснено переказ кредитних коштів, з метою доведення факту надання відповідачу кредиту.
Судом вживались заходи, направлені на роз`яснення представнику позивача процесуальних прав та обов`язків, зокрема визнавалась обов`язкова явка представника позивача у судове засідання для надання пояснень, однак представник позивача у судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки.
Позивач на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними правами щодо доведеності позовних вимог, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 у справі № 755/18920/18).
За таких обставин, оскільки позивачем не доведено факту надання відповідачу кредитних коштів, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» задоволенню не підлягають. 

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.
При зверненні до суду з цим позовом позивачем сплачено 2 662,40 грн судового збору за подання позову (позов подано через систему Електронний Суд»), що підтверджується платіжною інструкцією від 29 квітня 2026 року (а.с. 1).
Згідно квитанції № 2039573 від 29 квітня 2026 року, Товариством з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» здійснено оплату послуг відправлення відповідачу копії позовної заяви з додатками на загальну суму 255,78 грн (а.с. 11). 
Вказані витрати віднесені до судових витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи.
Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 141, 259, 264-265, 268, 273, 351-352, 354-355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор», місцезнаходження: м. Київ, вул. Алмазова Генерала, 13, оф. 601, код ЄДРПОУ: 43170298.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 30 червня 2026 року.

Суддя           А.О. Логвінов