КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ 
Справа №552/3173/26 
Провадження № 3/552/527/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.04.2026 
30 квітня 2026 року суддя Київського районного суду м. Полтави Любчик В.М., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та матеріали, додані до нього, щодо:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 ,
ВСТАНОВИВ:
11.04.2026 о 17 год 48 хв за адресою м. Полтава, провулок 1-й Театральний, буд.1, громадянин ОСОБА_2 керував транспортним засобом ЗАЗ 110307, н.з. НОМЕР_3 з ознаками наркотичного сп`яніння (дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; поведінка, що не відповідає обстановці; сповільненість мови; виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано технічними засобами відеозапису, а саме: бодікамерою № 469256, згідно з постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 (зі змінами від 20.01.2023, внесеними постановою КМУ № 51) та згідно статті 266 КУпАП без залучення свідків. Вчинено особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ст.130 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_2 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання (а.с.16).
Відповідно до п. 38 постанови Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 0870/8014/12 сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
У пункті 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/02) зазначається, що сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, беручи до уваги суспільну увагу до розгляду такої категорії справ, відповідно до вимог статті 268 КУпАП, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених статтями 1, 245 КУпАП, та своєчасному розгляду справ в межах строків, які передбачені статтею 38 КУпАП.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, відповідно до положень статті 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Судом встановлено, що водію ОСОБА_2 ставиться в провину порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, згідно з яким водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 3 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 130 КУпАП, підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 638014 від 11.04.2026 (а.с. 1), карткою обліку адміністративного правопорушення (а.с. 2), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 3), копією постанови Шевченківського районного суду м. Полтави від 25.12.2025 (справа № 554/15296/25, провадження № 3/554/2093/2025), відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років (а.с. 4-6), постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 27.11.2025 (справа № 545/5149/25, провадження № 3/545/1202/25), відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років без конфіскації транспортного засобу (а.с. 7-8), постановою ЕНА №7009466 від 11.04.2026 (а.с.9), довідками від 13.04.2026, виданою Відділом АП УПП в Полтавській області, відповідно до якої громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно Єдиного державного реєстру МВС, отримав посвідчення водія категорії «В», транспортний засіб зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 (а.с. 10, 11), а також матеріалами відеофіксації події (а.с.12).
На підставі досліджених у справі доказів, суд встановив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд враховує відомості про особу ОСОБА_1 , зокрема наявність даних про його попереднє неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності, а також характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених правопорушень.
Суд, вирішуючи питання про можливість застосування конфіскації транспортного засобу, виходить із наступного.
Відповідно до статті 29 КУпАП, конфіскація предмета може бути застосована виключно за умови, що такий предмет перебуває у приватній власності порушника. Тобто обов`язковою юридичною передумовою для конфіскації є належність майна саме особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Як встановлено судом, транспортний засіб ЗАЗ 110307, н.з. НОМЕР_3 належить на праві приватної власності іншій особі – ОСОБА_3 . Натомість ОСОБА_2 лише користувався зазначеним транспортним засобом, не будучи його власником.
Таким чином, у даному випадку відсутня одна з обов`язкових умов застосування конфіскації – право власності правопорушника на предмет правопорушення.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що транспортний засіб не підлягає конфіскації, оскільки це суперечило б вимогам статті 29 КУпАП та порушувало б право власності третьої особи, яка не є суб`єктом правопорушення.
З урахуванням установлених обставин суд приходить до висновку про доцільність призначення ОСОБА_4 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років без конфіскації транспортного засобу.
Згідно статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 40-1, 130, 276-280, 283, 284 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років без конфіскації транспортного засобу.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок) на користь Державної судової адміністрації України, код ЄДРПОУ 26255795, місцезнаходження: м. Київ, вул. Липська, 18/5.
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний термін з дня проголошення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя     В.М. Любчик