Справа № 626/1738/26
Провадження № 1-кп/626/287/2026 

БЕРЕСТИНський районний суд Харківської області

В И Р О К
Іменем України 
   
23 червня 2026 року м.Берестин

Берестинський районний суд Харківської області у складі: 
головуючого судді:  ОСОБА_1 ,
за участю секретаря:           ОСОБА_2 , 
прокурора:    ОСОБА_3 ,
захисника:    ОСОБА_4 
обвинуваченого:            ОСОБА_5 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Берестин кримінальне провадження №12026226080000049 за обвинуваченням:
ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Наталине, Красноградського району, Харківської області, громадянин України, працює на посаді водія автотранспортних засобів колони автомобільної та механізованої техніки №1 Красноградського відділення будівельно – монтажних робіт Філії УБМР «Укргазспецбудмонтаж» АТ «Укргазвидобування», з неповною вищою освітою, студент 1-го курсу магістратури Харківського національного автомобільно – дорожнього університету, не одружений, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
- в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, 
В С Т А Н О В И В:
01.05.2026 року ОСОБА_7 , приблизно о 20:30 год. приїхав за кермом автомобіля марки ВАЗ 21101 чорного кольору з д.н.з. « НОМЕР_1 » в громадське місце, а саме в ОСОБА_8 зону відпочинку, яка розташована за адресою: Харківська область, Берестинський район, с.Наталине, вул.І.Сенченка, де за кермом вказаного автомобіля їздив по тротуарній доріжці, на що йому було зроблене усне зауваження від прохожих та відпочиваючих в тому числі і від ОСОБА_9 , який відпочивав зі своїм пасинком ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 з вимогою припинити рух автомобілем територією Паркової зони. В результаті чого ОСОБА_7 на вказаному автомобілі покинув вказану територію відпочинку.
Після чого, цього ж дня, приблизно о 21:00 год ОСОБА_7 маючи умисел, спрямований на вчинення хуліганства, пішки повернувся до території Паркової зони відпочинку, яка розташована за адресою: Харківська область, Берестинський район, с.Наталине, вул.І.Сенченка.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 підійшов до компанії людей, яка відпочивала, сидячи на лавці та грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, в присутності малолітньої дитини, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та його матері, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проявляючи свою зверхність поведінки над іншими людьми, вчинив словесний конфлікт з ОСОБА_9 , а потім з ОСОБА_12 , завдавши останньому удару головою в обличчя, від якого ОСОБА_12 відчув фізичну біль, не отримавши тілесних ушкоджень.
Надалі, продовжуючи свою зухвалу хуліганську поведінку підійшов до ОСОБА_9 та з надуманого приводу наніс останньому одного удару кулаком правої руки в область правої скроневої ділянки голови, від якого той впав на землю. Після того як ОСОБА_9 підвівся на ноги, ОСОБА_7 продовжив свої протиправні дії, а саме наніс ще одного удару долонею лівої руки в область правої скроневої ділянки голови, при цьому постійно висловлювався грубою нецензурною та образливою лайкою.
В результаті хуліганських дій ОСОБА_7 , було грубо порушено громадський порядок, а саме суспільні відносини, які забезпечують нормальні умови життя людей, спокійний відпочинок, порушено надані ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та її малолітній дитині, ОСОБА_10 , Конституцією України права на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканість.
Унаслідок вчинення хуліганських дій, які супроводжувалися особливою зухвалістю, малолітня дитина ОСОБА_10 2020 р.н. зазнала моральних страждань, що проявилися у сильному емоційному переживанні та плачі.
Особлива зухвалість в діях ОСОБА_7 , виявлена в тому, що він зухвало поводився в громадському місці і вперто не припиняв свої злочинні дії, спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_9 у вигляді синцю правої скроневої ділянки, який відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як такі, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності та мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше, як шість днів, а також своєю поведінкою порушив спокій громадян та завадив відпочинку людей які знаходилися поряд та спостерігали за його діями.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений  ОСОБА_7  свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, не оспорював факти викладені в обвинувальному акті та показав, як викладено вище, а саме що прокурором всі обставини викладені вірно та пояснив, що дійсно 01.05.2026 року він приблизно о 20:30 год. приїхав за кермом автомобіля марки ВАЗ 21101 д.н.з. « НОМЕР_1 » в громадське місце, а саме в Паркову зону відпочинку, яка розташована за адресою: Харківська область, Берестинський район, с.Наталине, вул.І.Сенченка, де за кермом вказаного автомобіля їздив по тротуарній доріжці, на що йому було зроблене усне зауваження від прохожих та відпочиваючих в тому числі і від ОСОБА_9 , який відпочивав зі своїм пасинком.
Після чого, цього ж дня, приблизно о 21:00 год. він пішки повернувся до території Паркової зони відпочинку та підійшов до компанії людей, яка відпочивала, сидячи на лавці та діючи з особливою зухвалістю, в присутності малолітньої дитини та його матері проявляючи свою зверхність поведінки над іншими людьми, вчинив словесний конфлікт з ОСОБА_9 , а потім з ОСОБА_12 , завдавши останньому удару головою в обличчя.
Надалі, продовжуючи свою хуліганську поведінку підійшов до ОСОБА_9 та наніс останньому одного удару кулаком правої руки в область правої скроневої ділянки голови, від якого той впав на землю. Після чого ще завдав йому кілька ударів при цьому постійно висловлювався грубою нецензурною та образливою лайкою.
Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилися, при цьому від них до суду надійшли заяви в яких вони просять судовий розгляд проводити без їх участі, покарання призначити відповідно до норм діючого законодавства на розсуд суду. 
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорювали всі обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, визнавши недоцільним дослідження тих доказів по справі, які ніким не оспорюються, а обмежився дослідженням даних про особу обвинуваченого, які можуть вплинути на призначення останньому міри та виду покарання. 
За таких обставинах суд вважає, що винуватість  ОСОБА_7  у скоєнні інкримінованого злочину доведена повністю і кваліфікує його дії за ч.1 ст.382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд керується ст.50, 65-67 КК України, яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Також ст.65 КК України передбачає, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Вивченням даних про особу обвинуваченого  ОСОБА_7  встановлено, що останній раніше не судимий, має постійне місце мешкання, де характеризується позитивно, офіційно працює, де характеризується позитивно, не одружений, має малолітню доньку ОСОБА_13 , 2025 року народження, на обліку у лікаря психіатра та нарколога, не перебуває. 
Обставинами, які пом`якшують покарання  ОСОБА_7 суд визнає повне визнання провини.
Обставинами, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, суд визнає вчинення правопорушення щодо малолітньої дитини та у присутності дитини. 
При призначенні покарання обвинуваченому  ОСОБА_7  суд, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме зухвалість вчиненого; дані про його особу, викладені вище; обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання; думку прокурора та потерпілих з приводу призначення покарання і вважає, що покарання  ОСОБА_7 , яке необхідно і достатньо для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, повинно бути призначено в межах санкції ч.1 ст.296 КК України у виді пробаційного нагляду з покладенням обов`язків передбачених ст.59-1 КК України.
Відповідно до ст.59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.
Виходячи з аналізу вказаної норми закону, структура покарання у виді пробаційного нагляду полягає у накладені певних обов`язків на винного з визначенням строку у продовж якого засуджений має виконувати вказані обов`язки.
Отже, призначення покарання у виді пробаційного нагляду не може існувати без встановлення відповідних обов`язків.
На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Міра запобіжного заходу обвинуваченому, не обиралась. 
Речові докази та судові витрати по справі – відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_14 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України і призначити йому покарання у виді 2(двох) років пробаційного нагляду. 
Відповідно до п.п.1, 2, 3 ч.2 та п.4 ч.3 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: 
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Початок строку відбування покарання визначити з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Роз`яснити ОСОБА_7 , що за ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, передбачена кримінальна відповідальність за ч.3 ст.389 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Берестинський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 

Суддя