Справа № 127/18/26 
Провадження № 33/801/532/2026
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сичук М. М.
Доповідач: Голота Л. О.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2026 року	м. Вінниця	

Суддя Вінницького апеляційного суду Голота Л. О., 
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2026 по справі № 127/18/26 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання (перебування): АДРЕСА_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2026 визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665 грн 60 коп.
Як зазначено в постанові суду, 30.12.2025 о 20 год 26 хв у місті Вінниці по вул. Ольги Кобилянської водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «FORD RANGER», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. На законну вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився як на місці зупинки транспортного засобу, так і від проходження огляду в закладі охорони здоров`я. Відмова зафіксована засобами відеофіксації (портативні відеореєстратори № 472297, № 472960), чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України. 
Не погоджуючись із постановою суду,  ОСОБА_1 подано 11.05.2026 апеляційну скаргу (вх № 5940/26-вх), в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду, викладених в постанові, фактичним обставинам справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. 
Основними доводами апеляційної скарги є те, що  ОСОБА_1 після корпоративу попросив водія завезти його до дому на автомобілі «FORD RANGER», д.н.з. НОМЕР_1 , під час поїздки автомобіль занесло і відбулось зіткнення з газорозподільною трубою; від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, оскільки не був водієм. 
В апеляційній скарзі також міститься клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду першої інстанції з тих підстав, що судом першої інстанції ОСОБА_2 не був належним чином повідомлений про розгляд справи; копію оскаржуваної постанови всупереч статті 285 КУпАП він не отримував; наявне у справі поштове повідомлення на аркуші справи 20 зворотна сторона про вручення поштового відправлення про виклик до суду на 26.02.2026 він не отримував; з 6.02.2026 ОСОБА_2 перебував на лікарняному, після покращення стану здоров`я він звернувся до захисника, 4.03.2026 його захисник звернувся до суду з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи; апеляційну скаргу вперше подано 13.03.2026, протягом десяти днів з дня отримання захисником копії оскаржуваної постанови; постановою Вінницького апеляційного суду від 25.03.2026 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на оскарження постанови, причини пропуску строку визнано неповажними; повторно апеляційну скаргу подано ОСОБА_1 8.04.2026, постановою Вінницького апеляційного суду від 20.04.2026 відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2026, причини пропуску строку визнано неповажними; втретє апеляційну скаргу подано 1.05.2026 засобами поштового зв`язку; постановою Вінницького апеляційного суду від 11.05.2026 відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2026; вчетверте апеляційну скаргу подано 11.05.2026 з клопотанням про поновлення строку на оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2026. 
У судовому засіданні захисник Ковальчук Є.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. 
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що в задоволенні клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду першої інстанції слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.
Таким чином, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення.
Згідно з положеннями частини другої статті 294 КУпАП у разі пропущення особою десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення суд може поновити його за відповідним клопотанням апелянта.
Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому КУпАП не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.
Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21.12.2010).
З матеріалів справи вбачається, що про судове засідання у суді першої інстанції ОСОБА_1 був повідомлений своєчасно та належним чином. / а.с. 20/
Постанова суду першої інстанції винесена 26.02.2026. 
У заяві про видачу постанови суду, ОСОБА_1 зазначає, що станом на 2.03.2026 йому було відомо, що у даній справі прийнято рішення. /а.с. 24/
Постанову суду він отримав 5.03.26. 
Апеляційну скаргу подано вчетверте ОСОБА_1 11.05.2026, тобтоз пропуском десяти днів з дня винесення оскаржуваної постанови.
Як поважну причину пропуску строку на оскарження ОСОБА_1 посилається на те, що 
-судом першої інстанції ОСОБА_2 не був належним чином повідомлений про розгляд справи;
-копію оскаржуваної постанови ОСОБА_2 не отримував; 
-з 6.02.2026 він перебував на лікарняному, а 4.03.2026 його захисник звернувся до суду з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи; 
-апеляційну скаргу вперше подано 13.03.2026 /а. с. 28-33/, протягом десяти днів з дня отримання захисником копії оскаржуваної постанови; постановою Вінницького апеляційного суду від 25.03.2026 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на оскарження постанови /а. с. 40-41/ з тих підстав, що оскаржена постанова Вінницького міського суду Вінницької області щодо  ОСОБА_1  була винесена 26.02.2026. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що в судове засідання  ОСОБА_1  не з`явився, однак про дату та час розгляду справи повідомлявся судом завчасно та належним чином. Доводи  ОСОБА_1  про те, що суд першої інстанції не повідомляв його про час та місце розгляду справи не заслуговують на увагу, оскільки останній був достеменно обізнаний про судове засідання призначене на 26.02.2026, про що свідчить зворотне повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 20), однак ОСОБА_1  не цікавився перебігом справи та результатом її розгляду. Посилання апелянта на те, що з 6.02.2026 він перебував на лікуванні, та з 10.02.2026 продовжив лікування, у зв`язку з чим не мав можливості приймати участь у справі, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки ОСОБА_1 не надано жодних доказів на підтвердження того, що він дійсно перебував на лікарняному, як і не надано доказів, що на день ухвалення постанови судом першої інстанції та протягом строку на апеляційне оскарження він все ще перебував на лікарняному. Дотримання встановлених процесуальних строків є обов`язком сторони, а відсутність ОСОБА_1 у судовому засіданні при ухваленні постанови, при тому, що він був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи не звільняє правопорушника від негативних наслідків неналежної реалізації своїх процесуальних прав. Суд зазначив, що КУпАП пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення саме з моментом винесення постанови, доводи скаржника з приводу неможливості своєчасного оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2026, за відсутності особливих і непереборних обставин, на увагу не заслуговують; 
-повторно апеляційну скаргу ОСОБА_1 подано 8.04.2026 /а. с. 45-52/, постановою Вінницького апеляційного суду від 20.04.2026 /а. с. 66-67/ відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2026 з тих підстав, що  ОСОБА_1 було повідомлено про дату час та місце розгляду справи, проте він не скористався свої процесуальним право на участь у судовому засіданні. Таким чином, неявка ОСОБА_1 у судове засідання 26.02.2026 є наслідком його власного волевиявлення. З наданих медичних довідок вбачається, що ОСОБА_1 проходив лікування у сімейного лікаря, та не перебував на стаціонарному лікуванні. При цьому будь-яких інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження заявником не наведено та матеріалами справи не підтверджено;
-втретє апеляційну скаргу ОСОБА_1 подано 1.05.2026 /а. с. 70-77/ засобами поштового зв`язку; постановою Вінницького апеляційного суду від 11.05.2026 /а. с. 102-103/ відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2026 з тих підстав, що  ОСОБА_1 не надав інших доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2026, ніж ті що вже були визнані апеляційним судом неповажними, суд вважав за необхідне відмовити у поновленні пропущеного строку на оскарження постанови суду першої інстанції.
-вчетверте апеляційну скаргу ОСОБА_1 подано 11.05.2026 /а. с. 105-108/ з клопотанням про поновлення строку на оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2026. 
Однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення (пункт 9 частини другої статті 129 Конституції України)
Частиною 10 статті 294 КпАП України передбачено, що постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Згідно з частиною 2 статті 7 КУпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 294 КпАП України не передбачено неодноразове вирішення клопотання заявника про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому містяться одні й тіж самі причини пропуску на оскарження та яким вже надана оцінка в постанові суду апеляційної інстанції.
Суд апеляційної інстанції вважав недоведеними доводи заявника про пропуск строку на оскарження постанови суду з поважних причин. При цьому судом апеляційної інстанції надано оцінку доводам (причинам пропуску строку), наведеним в клопотаннях про поновлення строку на оскарження.
Оцінка заявником раніше ухвалених у справі постанов суду апеляційної інстанції як незаконних та посилання на подання ним скарг до Вищої ради правосуддя, не є підставами для поновлення пропущеного процесуального строку, без зазначення заявником поважних причин його пропуску. 
Апеляційний суд згідно закону позбавлений права самостійно визначати причини пропуску заявником строку оскарження та визнавати їх поважними, якщо причини не вказує заявник.
ОСОБА_1 не наведено обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.
Наданим до клопотання доказам, а саме медичним довідкам раніше судами вже надавалась оцінка. Не приймаючи дані докази, апеляційний суд у постанові від 20.04.2026 року зазначав, що з наданих медичних довідок вбачається, що ОСОБА_1 проходив лікування у сімейного лікаря, та не перебував на стаціонарному лікуванні. 
Крім того, у медичному висновку за 06.02.2026 зазначено період дійсності з 06.02.2026 по 10.02.2026, тоді як постанова суду ухвалена 26.02.2026 р. 
З урахуванням зазначених вище обставин, оскільки ОСОБА_1  не зазначено інших поважних причин пропуску строку на оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2026, а вказані ним причини пропуску строку вже були предметом розгляду та з цього приводу винесені судові рішення, які набули законної сили про визнання даної причини неповажною та відмови у поновлені строку на апеляційне оскарження, суд приходить висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги на підставі частини другої статті 294 КУпАП, а саме: апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку з дня винесення постанови суду першої інстанції, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні цього строку відмовлено, у даному випадку в поновлені строку відмовлено постановами Вінницького апеляційного суду від 25.03.2026, від 20.04.2026, від 11.05.2026.
Керуючись статтями 268, 294 КУпАП, - 
п о с т а н о в и в :

Відмовити  ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2026 по справі № 127/18/26 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП.
Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. О. Голота