05.05.26

Харківський районний суд Харківської області
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2026      
селище Покотилівка Харківської області
Справа №635/1455/23
Провадження №2/635/1155/2026
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Карасави І.О.,
секретаря судового засідання - Федотова Д.Є.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 
представник позивача - адвоката Кабанця В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Роганської селищної військової адміністрації, за участю третіх осіб: Нововодолазької державної нотаріальної контори та ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування за законом,
УСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача та третіх осіб:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом(з урахуванням заяви про уточнення вимог від 05.03.2026) про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 та визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 . 
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 2000 року по день смерті ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) вона проживала з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу у будинку АДРЕСА_1 . За цей час вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет та побут. Оскільки спадкодавцем заповіт на спірне нерухоме майно не складався, а спадкоємці попередніх черг відсутні або не звернулися за спадщиною, позивачка як спадкоємець четвертої черги просить встановити факт проживання та визнати за нею право власності на будинок та земельну ділянку.
Під час розгляду справи до участі судом було залучено третю особу - ОСОБА_2 , який заявив про наявність заповіту від 03.07.2014, посвідченого приватним нотаріусом Євсєєвою О.І. Згідно з текстом заповіту, спадкодавець ОСОБА_3 заповів ОСОБА_2 частку квартири АДРЕСА_2 та речі домашнього вжитку у вказаній квартирі.
Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні та письмових клопотаннях зазначила, що визнає право ОСОБА_2 на майно, вказане у заповіті, та не претендує на нього. Третя особа ОСОБА_2 , у свою чергу, не оспорював право позивачки на спадкування за законом нерухомого майна в смт. Рогань (будинку та земельної ділянки), оскільки це майно не було предметом заповіту. 
Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, надійшла заява про розгляд справи без їх участі.
Роганська селищна військова адміністрація(далі відповідач) та третя особа(Нововодолазької державної нотаріальної контора) у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували.
Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Рух справи

16 березня 2023 року до Харківського районного суду Харківської області надійшов позов ОСОБА_1 до Роганської селищної військової адміністрації, за участю третьої особи: Нововодолазької державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування за законом.
21 березня 2023 року позовна заява залишена без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 квітня 2023 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 листопада 2023 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 лютого 2025 року залучено до справи третю особу - ОСОБА_2 та повернуто слухання справи до підготовчого провадження. 
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 травня 2025 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду.
Встановлені фактичні обставини справи, застосовані норми права та мотиви суду
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 1483 кв.м. по АДРЕСА_3 .
Інформація про смерть ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 04 січня 2022 року, виданого виконавчим комітетом Роганської селищної ради Харківського району Харківської області.
Позивач звернулась до Нововодолазької державної нотаріальної контори із заявою щодо оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.
Як вбачається з постанови державного нотаріуса Нововодолазької державної нотаріальної контори Козелько Т.М. від 16 січня 2023 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Нотаріус зазначив, що згідно матеріалів спадкової справи №38/2022, яка заведена Нововодолазькою державною нотаріальною конторою Харківської області після смерті ОСОБА_3 , встановлено, що Спадкодавець залишив заповіт на належну йому частку квартири АДРЕСА_2 , посвідчений 03 липня 2014 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Євсєєвою О.І. за реєстровим номером 495 на користь іншої особи, яка до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк не зверталась. 
Одночасно зазначено, що ОСОБА_1 не надано нотаріусу документи, що підтверджують родинні відносини із спадкодавцем у зв`язку із чим на підставі п.4.12 Глави 10, Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України відсутні необхідні документи для видачі свідоцтва про право на спадщину. Також нотаріус роз`яснив судовий порядок вирішення зазначеного питання. 
Залучений до справи, третя - особа ОСОБА_2 надав заповіт посвідчений 03 липня 2014 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Євсєєвою О.І. за реєстровим номером 495, відповідно до якого ОСОБА_3 заповів ОСОБА_2 належну йому частку квартири АДРЕСА_2 та речі домашнього вжитку та обігу, що в ній знаходяться. 
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №459674934 від 08.01.2026 року, що право власності, інші речові права , іпотеки, обтяження за адресою: АДРЕСА_1 у реєстрах інформація відсутня. 
Відповідно до довідки Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації Безлюдівської селищної ради» №293/294 від 20.02.2026 року, згідно архівних реєстраційних матеріалів БТІ станом на 31.12.2012 право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано у частці за ОСОБА_4 та у частці за ОСОБА_3 .
Відповідно до Технічного паспорту на будинок по АДРЕСА_4 ) від 16.02.1995 року, інвентарний номер 4-274, що домоволодіння складається з житлового будинку літ. «А-І»(житлова площа 40,90 кв.м.) з надвірними будівлями(літня кухня «Б», гараж «Г», сараї «Д», «В», «Л», «Е4», «М», льох «У», вбиральня «К», огорожа №1,2, колодязь №3). 
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого виконкомом Роганської селищної ради Харківського району Харківської області ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ХР-25-71-52552 виданого 12.10.1998 року Роганською селищною радою народних депутатів, ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1483 гектарів, що розташована на території АДРЕСА_3 . Землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. 
Факт спільного проживання позивачки ОСОБА_1 та спадкодавця ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу останні п`ять років до дня смерті підтверджено належними доказами.
Довідкою Роганської селищної ради №06-01-09-27 від 09.02.2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 2000 року по теперішній час мешкали разом у будинку АДРЕСА_1 . Вони разом вели спільне господарство. ОСОБА_1 здійснювала постійний догляд за ОСОБА_3 .
Заявою ОСОБА_5 від 21 березня 2023 року, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Колядою Ю.С. про те що вона є рідною донькою ОСОБА_3 . Для оформлення спадщини після смерті батька не зверталась. Підтверджує, що ОСОБА_3 мешкали разом, вели спільне господарство та мали відносини притаманні подружжю. Проти оформлення ОСОБА_1 спадкового майна ОСОБА_3 не заперечує. 
Показаннями свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка зареєстрована та мешкає у АДРЕСА_5 , яка у судовому засіданні підтвердила спільне проживання однією сім`єю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 2000 року по січень 2022 року, а саме відносин притаманних подружжю, введення спільного домогосподарства. 
На підтвердження проживання однією сім`єю як подружжя без реєстрації шлюбу, суду також були надані фотознімки на яких зображені спільно ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
Окрім ОСОБА_1 на заявлене спадкове майно, майнових вимог більше ніким не заявлено.   
Згідно з положеннями частин першої, другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.
Відповідно до частин другої, четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участь у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Тривалість спільного проживання чоловіка та жінки, як ознака наявності сім`ї, на законодавчому рівні не визначена. Водночас, строк спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу має бути достатнім для того, щоб стверджувати, що між чоловіком та жінкою склалися усталені відносини, які притаманні подружжю.
Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну сімейне життя, вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини», Суд визначив, що поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші сімейні de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом.
У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» наголошено, що при застосуванні ст. 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.
Разом з тим, судом встановлено, що відповідно до рішення Харківського районного суду Харківської області від 20.06.2006, шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 було розірвано.
Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.
Ураховуючи наведене, суд приймає до уваги, що спільні права та обов`язки як чоловіка та дружини можуть виникати лише після розірвання шлюбу, тобто після 20.06.2006, оскільки позивачем належними та допустимими доказами не доведено факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу до розірвання шлюбу. 
Оцінкою судом зібраних доказів встановлено, що зібраних доказів достатньо для встановлення факту спільного мешкання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 2006 року по день смерті спадкодавця, як подружжя більше ніж 5 років. Судом встановлено, що позивачка відповідає критеріям члена сім`ї(спільне проживання, побут, бюджет) та фактично прийняла спадщину. 
Оскільки її право не може бути реалізоване в позасудовому порядку, воно підлягає захисту шляхом визнання права власності.
Згідно вимог статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках(ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років. 
Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.
Суд, дослідивши надані докази, зокрема заповіт від 03.07.2014, дійшов висновку, що між позивачкою та третьою особою відсутній спір щодо права власності на майно. Відповідно до частини 2 статті 1223 ЦК України, у разі складення заповіту лише щодо частини спадщини, частина спадщини, яка не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах.
Оскільки житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка по АДРЕСА_3 не були предметом заповіту, право на них має позивачка як спадкоємець четвертої черги за законом, факт проживання якої зі спадкодавцем підтверджено належними та допустимими доказами.
Щодо розподілу судових витрат
У відповідності до вимог статті 141 ЦПК України суд вважає за доцільне залишити судові витрати за позивачем, оскільки останнім не була заявлена позовна вимога про їх стягнення з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9-13, 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд 

УХВАЛИВ:
Позов  ОСОБА_1 до Роганської селищної військової адміністрації, за участю третіх осіб: Нововодолазької державної нотаріальної контори та ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити частково.
Встановити факт проживання  ОСОБА_1 з ОСОБА_3 однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період з 2006 по ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 право власності на житловий будинок літ. «А-І»(житлова площа 40,90 кв.м.) з надвірними будівлями(літня кухня «Б», гараж «Г», сараї «Д», «В», «Л», «Е4», «М», льох «У», вбиральня «К», огорожа №1,2, колодязь №3), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 1483 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 (Державний акт серії ХР-25-71-52552).
В іншій частині позову - відмовити. 
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_6 ;
відповідач - Роганська селищна військова адміністрація, місцезнаходження: 62481, Харківська область, Харківський район, сел. Рогань, вул. 1-го Травня, буд. 1;
третя особа - Нововодолазька державна нотаріальна контора Харківської області, місцезнаходження: 63202, Харківська область, смт. Нова Водолага, вол. Донця Григорія, 6;
третя особа -  ОСОБА_2 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_7 .

Повний текст судового рішення складено 05.05.2026

Суддя І.О. КАРАСАВА