Справа № 450/2891/25 Провадження № 2/450/268/26 	

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" квітня 2026 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого – судді Кукси Д.А.
секретаря судового засідання Глинської У.Я.
за участю представника позивача – адвоката Ярош В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ярош Владислава Вікторовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у цивільній справі №450/2891/25 за позовною заявою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Ярош Владислав Вікторович до ОСОБА_3 про поділ будинку в натурі, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області перебувала цивільна справа №450/2891/25 за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Ярош Владислав Вікторович до ОСОБА_3 про поділ будинку в натурі.
рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 23.03.2026 позовні вимоги ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Ярош Владислав Вікторович до ОСОБА_3 про поділ будинку в натурі задоволено повністю. Припинено режим спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 . Здійснено поділ в натурі житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 , згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №5-25 від 20.06.2025, а саме: виділено ОСОБА_2 в натурі будинок за адресою: АДРЕСА_2 шляхом виділу (передачі) приміщень під номерами 1-1 (коридор) площею - 5,2 кв.м., 1-2 (кухня) площею - 10,5 кв.м., 1-3 (житлова кімната) площею - 10,1 кв.м., 1-4 (житлова кімната) площею - 12,0 кв.м., та тамбуру площею 4,4 кв.м. під позначкою І; виділено ОСОБА_3 в натурі будинок за адресою: АДРЕСА_2 шляхом виділу (передачі) приміщень під номерами 2-1 (кухня) площею 8,4 кв.м., 2-2 (житлова кімната) площею - 13,9 кв.м., 2-3 (житлова кімната) площею - 9,7 кв.м.., та тамбуру площею 3,3 кв.м. під позначкою ІІ. Зобов`язано співвласників здійснити поділ горища відповідно до схеми № 4, викладеної у висновку судового експерта № 5-25 від 20.06.2025, що є невід`ємною частиною цього рішення, з урахуванням приміщень першого поверху, які передаються у їхню власність. Поділ здійснено шляхом встановлення на горищі перегородки з легких негорючих будівельних матеріалів (піноблоків, газоблоків) відповідно до зазначеної схеми, а саме: ОСОБА_2 встановлює перегородку №1; ОСОБА_3 встановлює перегородку №2. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію в розмірі 50745,00 гривень у зв`язку з відступом від розміру ідеальних часток співвласників під час поділу будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 484,48 грн. сплаченого судового збору.
20.03.2026 представник позивача звернувся з заявою про ухвалення додаткового рішення, яким просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 28000,00 гривень понесених судових витрат на проведення експертизи; 52500,00 гривень понесених судових витрат на професійну правничу допомогу; 968,96 гривень понесених судових витрат на сплату судового збору.
В обґрунтування заяви представник позивача покликається на те, що у зв`язку з розглядом справи позивач поніс витрати на проведення експертизи у розмірі 28 000,00 грн, що підтверджується договором №5-25 від 02.04.2025, рахунком №128 від 03.04.2025 та квитанцією №44 від 04.04.2025. Крім того, позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 52500,00 грн. Між позивачем та адвокатом Ярошем Владиславом Вікторовичем укладено договір про надання правничої допомоги №08/11-23 від 08.11.2023. Відповідно до Додатку №1 до договору сторони погодили гонорар у розмірі 40000,00 грн за вступ у справу та підготовку процесуальних документів, а також 2500,00 грн. за кожне судове засідання. Факт надання правничої допомоги та її вартість підтверджуються детальним описом виконаних робіт і актом наданих послуг №16/03/2026-А. Згідно з ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами за наявності доказів їх понесення. Верховний Суд у постанові від 29.05.2024 у справі №569/6239/22 зазначив, що зменшення витрат на правничу допомогу можливе виключно за клопотанням іншої сторони, а не з ініціативи суду. Також слід врахувати, що спір виник саме внаслідок дій та бездіяльності відповідача, який неодноразово відмовлявся від добровільного врегулювання питання поділу будинку та підписання відповідного договору, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду, проводити експертизу та залучати адвоката. Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати незалежно від результатів розгляду справи. Докази понесених судових витрат подані у строк, передбачений ч. 8 ст. 141 ЦПК України. 
В судовому засіданні представник підтримав заяву з викладених у ній обставин та просив задоволити.
02.04.2026 на адресу суду надійшли заперечення на заяву про стягнення судових витрат в яких зазначає, що вважає заявлені представником позивача судові витрати необґрунтованими, а витрати на правничу допомогу явно завищеними та неспівмірними зі складністю справи. Питання про стягнення судового збору вже вирішено рішенням суду від 23.03.2026, тому повторному розгляду не підлягає. Щодо витрат на експертизу в сумі 28000,00 грн, то до заяви долучено нечитабельну копію квитанції, з якої неможливо встановити отримувача коштів та призначення платежу. Крім того, зазначений доказ не подавався разом із позовною заявою без поважних причин, тому належне підтвердження понесених витрат відсутнє. Також завищеними є витрати на правничу допомогу в сумі 52500,00 грн., оскільки дана справа не є складною, не потребувала значного обсягу роботи чи часу адвоката. Позов ґрунтувався переважно на правовстановлюючих документах та висновку експертизи, а документи подавались через систему «Електронний суд». Крім того, зазначає, що фактично відбулося лише два судові засідання загальною тривалістю близько 40 хвилин, тому заявлені 12500,00 грн за участь у засіданнях не відповідають критеріям розумності та співмірності, визначеним ст. 137 ЦПК України. Оскільки рішенням суду будинок поділено між сторонами, судові витрати мають розподілятися пропорційно. З огляду на викладене, третя особа вважає обґрунтованими витрати на правничу допомогу в сумі не більше 5000,00 грн, з яких з Відповідача може бути стягнуто не більше 2500,00 грн.
Просив врахувати наведені заперечення та розглянути заяву за відсутності відповідача та її представника.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представника позивача, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.3 ст. 270 ЦПК України  суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Приписами ч.ч.1-2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір обґрунтованим (п.268).
Тобто, витрати на правову допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася у справі тими особами, які одержали за це плату.
Як вбачається, 08.11.2023 ОСОБА_2 уклала договір з адвокатом Ярош Владиславом Вікторовичем про надання правової допомоги №08/11-23.
Згідно додатку №1 до Договору про надання правової допомоги №08/11-23 від 08.11.2023 передбачено, що сторони погодили розмір та порядок сплати гонорару за надання правової допомоги, а саме: 40000,00 грн. за вступ виконавця в справу та подачу всіх наступних заяв по суті справи, а також 2500,00 грн. за кожне судове засідання, в якому був присутній адвокат.
Відповідно до Акту наданих послуг №16/03/2026-А від 16.03.2026 Шевчишин Г.П. зобов`язується сплатити ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 52500,00 грн.
Згідно з детальним описом наданих послуг адвокатом Ярошем В.В. у справі №450/2891/25, до складу правничої допомоги включено: вступ у справу, юридичний аналіз матеріалів справи, формування та узгодження правової позиції із замовником, підготовку позовної заяви, формування додатків, виготовлення копій документів для учасників справи, направлення документів відповідно до вимог ЦПК України та подання позовної заяви до суду, вартість яких визначено у розмірі 40000,00 грн. Крім того, заявлено витрати за участь адвоката у 5 судових засіданнях (у тому числі авансово) у сумі 12500,00 грн.
Відповідно до довідки №16/03/2026-Д від 16.03.2026 встановлено, що Шевчишин Г.П. здійснила повний розрахунок за Договором про надання правової допомоги №08/11-23 від 08.11.2023 та Актом наданих послуг №16/03/2026-А від 16.03.2026 у межах судової справи №450/2891/25 у загальному розмірі 52 000,00 грн. У довідці також зазначено, що адвокат Ярош В.В. підтверджує факт оплати наданої правничої допомоги та не має жодних фінансових претензій до клієнта.
За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2022 року в справі №910/12876/19 суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.
Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно, суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Відповідно до правової позиції, висловленої об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 та підтвердженої Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі №648/1102/19 і від 11 листопада 2020 року у справі №673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України).
З матеріалів справи вбачається, що судові засідання були призначені на 29.09.2025, 24.11.2025, 08.12.2025, 30.01.2026 та 12.03.2026. Адвокат Ярош В.В. брав участь у всіх судових засіданнях, за винятком засідання, призначеного на 24.11.2025, яке не відбулося у зв`язку з перебуванням судді на навчанні.
З огляду на викладені обставини суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу повинен відповідати критеріям співмірності, визначеним ст. 137 ЦПК України, зокрема складності справи, обсягу та характеру наданих послуг, часу, витраченого адвокатом, значенню справи для сторін та ціні позову.
Оцінивши характер спірних правовідносин, обсяг виконаної адвокатом роботи та тривалість розгляду справи, суд вважає заявлені до стягнення витрати у розмірі 52500,00 грн. надмірними та такими, що неповною мірою відповідають критеріям розумності й реальності, у зв`язку з чим дійшов висновку про необхідність їх зменшення до 30000,00 грн. 
Зокрема, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу в частині вступу адвоката у справу, юридичного аналізу матеріалів справи, формування та узгодження правової позиції із замовником, підготовки позовної заяви, формування додатків, виготовлення копій документів для учасників справи, направлення документів відповідно до вимог ЦПК України та подання позовної заяви до суду з 40000,00 грн. до 20000,00 грн., оскільки заявлений розмір не відповідає критеріям співмірності, розумності та необхідності з урахуванням складності справи, обсягу виконаних робіт і фактично витраченого часу адвокатом.
Щодо вимоги про стягнення 12500,00 грн. за участь адвоката у судових засіданнях, суд враховує, що засідання, призначене на 24.11.2025, не відбулося у зв`язку з перебуванням судді на навчанні, у зв`язку з чим витрати за участь у ньому не підлягають компенсації, а тому до стягнення підлягає 10 000,00 грн.
Такий підхід узгоджується також із практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої компенсації підлягають лише фактичні, необхідні та обґрунтовані витрати.
Щодо вимоги про стягнення з відповідача коштів за понесених судових витрат на проведення експертизи в розмірі 28000,00 грн. суд зазначає наступне.
Відповідно до договору №5-25 від 02.04.2025 на проведення будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи, договір укладено між судовим експертом - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 та ОСОБА_2 .
Відповідно до рахунку №128 від 03.04.2025 вартість проведення судової експертизи згідно з договором №5-25 від 02.04.2025 становить 28000,00 грн.
Згідно з квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №44, ОСОБА_2 сплачено 28000,00 грн за договором №5-25 від 02.04.2025.
Таким чином, стороною позивача належним чином доведено факт сплати зазначених витрат, а твердження представника відповідача щодо неналежності доказів є безпідставними.
А тому з відповідача слід стягнути на користь позивача ОСОБА_2 понесених судових витрат, а саме стягнути 14000,00 грн. вартості проведеної будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи пропорційно задоволених позовних вимог, оскільки позов задоволено фактично в рівних частках (по 1/2).
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.
Водночас, суд звертає увагу, що питання розподілу судового збору вже вирішено у рішенні від 23.03.2026, у зв`язку з чим заявлена в цій частині вимога задоволенню не підлягає.
Враховуючи наведені доводи на обґрунтування розміру судових витрат, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача слід стягнути на користь позивача 30000,00 грн. вартості заявлених витрат на професійну правничу допомогу та судових витрат на сплату на проведення експертизи у розмірі 14000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 133,137,141, 270 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

заяву представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Ярош Владислава Вікторовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі №450/2891/25 за позовною заявою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Ярош Владислав Вікторович до ОСОБА_3 про поділ будинку в натурі, – задоволити. 
Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 30000,00 (тридцять тисяч грн.) гривень. 
Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 витрат на сплату на проведення експертизи в розмірі 14000,00 грн.
В решті вимог відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення додаткового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 .

Суддя	Д. А. Кукса