Справа № 544/375/26
пров. № 2/544/530/2026
Номер рядка звіту 38

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

25 травня 2026 року м. Пирятин
Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого - судді Нагорної Н. В.,
за участю секретаря Киричевської В. М.,
розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що 01.08.2023 між відповідачкою ОСОБА_1 та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» був укладений кредитний договір № 1123052, згідно з умовами якого відповідачка отримала 16500грн кредиту, строк кредиту - 731 день, з кінцевим терміном повернення 01.08.2025, зі сплатою процентів за користування кредитом. ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит, проте відповідачка зі свого боку не виконала умов Кредитного договору. 31.01.2025 між ТОВ «СЛОН КЕДИТ» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір факторингу № 31012025. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідачки за договором №1123052. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 1123052 від 01.08.2023, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви, відповідно до розрахунку заборгованості становить 28464,15грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 15154,18грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 13309,97грн; заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги) - 00,00грн; заборгованість за пенею та/або штрафами - 0,00грн; заборгованість за комісіями - 00,00грн; інфляційні збитки - 0,00грн; нараховані 3% річних - 0,00грн. З огляду на зазначене, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 28464,15грн, судового збору в сумі 2662,40грн та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 13000,00грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі представника ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце його проведення повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення слухання справи від неї до суду не надійшло. Відповідачці надано строк для подачі відзиву, однак останнясвоїм правом не скористалася, відзиву до суду не надіслала.
Відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце слухання справи і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення.
25.05.2026 згідно зі ст.281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини справи.
01.08.2023 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 на підставі Заяви - Анкети на отримання кредиту від 01.08.2023 укладений Договір №1123052 про надання споживчого кредиту, який укладено в паперовій формі.
Згідно з п. 1.2. Договору, на умовах, встановлених Договором, Товариство надає споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`зується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші умови, передбачені Договором.
Інші умови Договору (п.1.3 - п.1.8): сума кредиту (загальний розмір) - 16500,00грн; строк кредиту - 731 день, з кінцевим терміном повернення 01.08.2025 (включно); тип процентної ставки - фіксована, процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом- 10 % в день (3650% річних), за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня 1 до кінця строку надання кредиту 100,00% річних; орієнтовна реальна річна процентна ставка - 197,91% річних; орієнтовна загальна вартість кредиту - 40380,10грн.
Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання): у розмірі 15000 гривень на поточний рахунок споживача № НОМЕР_1 в АТ "ПУМБ" через транзитний рахунок № НОМЕР_2 в АТ "ПУМБ"; у розмірі 1500 гривень на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати Процентів за перший день користування кредитом відповідно до п.3.5 Договору (п.2.1. Договору №1123052).
Також відповідачка ОСОБА_1 підписала Паспорт споживчого кредиту та Додаток № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 1123052 від 01.08.2023.
У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
За змістом статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.
За ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит (грошові кошти) та сплатити проценти.
Відповідно до ч.1,2 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Перерахування ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» грошових коштів за договором № 1123052 від 01.08.2023 на рахунок відповідачки ОСОБА_1 підтверджується копією платіжної інструкції АТ КБ «ПриватБанк» № 21841 від 01.08.2023.
Отже, кредитодавець свій обов`язок перед відповідачкою по перерахуванню кредитних коштів виконав, проте відповідачка не виконала свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого в неї перед кредитором виникла заборгованість, яка згідно виписки за кредитом ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» становить 28464,15грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 15154,18грн; заборгованість за нарахованими процентами - 13309,97грн.
31.01.2025 між ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір № 31012025, відповідно до якого ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників.
Згідно копії Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимог № 31012025 від 31.01.2025 право вимоги за кредитним договором №1123052 перейшло до ТОВ «ФАКТОРИНГ ФІНАНС» на загальну суму заборгованості 28464,15грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 15154,18грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 13309,97грн; заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги) - 00,00грн; заборгованість за пенею та/або штрафами - 0,00грн; заборгованість за комісіями - 00,00грн; інфляційні збитки - 0,00грн; нараховані 3% річних - 0,00грн. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Аналіз вказаних норм матеріального права свідчить про те, що позивач ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» має право на звернення до суду з даним позовом, оскільки до нього перейшли права вимоги за кредитним договором № 1123052 від 01.08.2023, укладеним між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 .
Отже, з огляду на те, що відповідачкою не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню.
Також позивач ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» просить стягнути на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 13000грн, на підтвердження чого позивачем надано: копію Договору про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02 липня 2024; копію Заявки про надання юридичної допомоги № 2532 від 01.12.2025, копію Витягу з Акту № 25 про надання юридичної допомоги від 31.12.2025.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (в подальшому - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. Так у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).
Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).
Аналогічні висновки щодо застосування норм матеріального права, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 та в постановах Верховного Суду від 17.09.2019 у справі № 810/3806/18, від 31.03.2020 у справі № 726/549/19.
Вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як вже було зазначено вище, включає у себе такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 02.09.2020 у справі № 826/4959/16.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Крім того, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.02.2023 у справі №755/2587/17 та Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 200/14113/18-а, від 31.03.2020 у справі № 726/549/19, від 21.05.2020 у справі № 240/3888/19, від 11.02.2021 у справі № 520/9115/19, № 640/19536/18 від 03.02.2022.
Також, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг з категорією складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до Витягу з Акту № 25 про надання юридичної допомоги від 31.12.2025 адвокатом надані наступні послуги: 1) надання усної консультації: 2год 4000,00грн; 2)складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду: 3год 9000,00грн.
Проте, суд критично ставиться до наданого розрахунку витрат на правову допомогу.
Зокрема, суд уважає, що час, витрачений адвокатом на надання усної консультації- 2 години та на складання позовної заяви - 3 години, явно завищений, оскілька справа є незначної складності, позовна заява є шаблонною, та не потребує значного часу на її складання, тому суд вважає, що адвокату було достатньо витратити 1 годину для надання усної консультації та 1 годину на складання позовної заяви.
Таким чином, з метою дотримання принципу справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає, що заявлена позивачем сума витрат на правову допомогу є завищеною з огляду на складність справи.
У зв`язку з чим витрати на професійну правничу допомогу становлять в загальному розмірі 5000,00грн (2000,00грн за 1 годину усної консультації та 3000,00грн за 1год складання позовної заяви).
На переконання суду такий розмір витрат на адвоката є розумним, справедливим та співмірним із заявленими вимогами.
В силу ч. 2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки суд задовольнив позовні вимоги позивача повністю, тому позивач має право на відшкодування з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00грн.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір в сумі 2662,40грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Таким чином, загальний розмір судових витрат, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, становить 7662,40грн (5000,00грн + 2662,40грн).
Керуючись ст.1-18,76-81,141,259,264,265,268,280,281,354,355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», юридична адреса: вул.Гедройця Єжи, б. 6, офіс 521, код ЄДРПОУ 42640371, заборгованість за Кредитним договором № 1123052 від 01.08.2023 в розмірі 28464 (двадцять вісім тисяч чотириста шістдесят чотири) гривні 15 копійок, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 15154,18грн; заборгованості за відсотками - 13309,97грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», юридична адреса: вул.Гедройця Єжи, б. 6, офіс 521, код ЄДРПОУ 42640371, понесені судові витрати в сумі 7662 (сім тисяч шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку, передбаченому ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення 05.06.2026.

Суддя Н.В.Нагорна