Справа № 144/50/26
Провадження № 2/144/261/26

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2026 р. с-ще Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області в складі:
головуючої- судді Магдяк Н.І.,
за участі секретаря – Дудник С.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В :

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі – ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 07.11.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в межах якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, що у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1468-9936 (далі кредитний договір).
Для підписання кредитного договору № 1468-9936 від 07.11.2024 року, позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А5314.
Відповідно до умов цього кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб у розмірі 4200 гривень, строк кредитування - 365 днів; базовий період 15 днів; знижена % ставка 1,00% в день; стандартна % ставка: 1,00% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору; 0,75% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії Договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше).
Базовий період - це проміжки часу впродовж строку дії Договору, в останні дні яких у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування Кредитом. Кількість днів у Базовому періоді вказана у Договорі і визначена Сторонами на підставі пропозиції Кредитодавця, сформованої із урахуванням побажань Позичальника, наданих в процесі звернення щодо отримання Кредиту через веб-сайт Кредитодавця.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного кредитного договору.
Також додатковою угодою №1 від 21.11.2024 року до договору про відкриття кредитної лінії №1468-9936 від 07.11.2024 кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 4700,00 грн. 
Позивач через партнера АТ КБ «ПриватБанк», з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі Liqpay від 02 грудня 2019 року, видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок, вказаний відповідачем в особистому кабінеті, чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі.
Однак відповідач порушив умови кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув у повному обсязі позивачу кредит, а також не виконав у повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед позивачем за цим договором навіть після спливу строку, встановленого у кредитному договорі, внаслідок чого станом на 10.12.2025 року у нього утворилась заборгованість у розмірі 23585 грн. 30 коп., яка складається з наступного: 4700 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом; 13 730 грн. 30 коп. - заборгованість за нарахованими процентами; заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України 4450, 00 грн., заборгованість по комісії – 705,00 грн.
Вказану суму заборгованості позивач просить стягнути з відповідача. 
Ухвалою суду від 26.01.2026 року провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач подав відзив на позов, в якому ОСОБА_1 позовні вимоги у заявленому позивачем розмірі не визнає та просить суд врахувати наступні заперечення. Сума отриманого кредиту становить 4700 гривень, і оскільки ця сума не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, цей кредит відноситься до споживчого кредитування з особливим режимом регулювання та підлягає застосування ч. 3 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування». Позивач вимагає стягнути 23585, 30 грн., що в п`ять разів перевищує суму кредиту. Будь-які нарахування понад 9400 грн. вважає незаконними. Невиконання зобов`язань зумовлено критичним станом його здоров`я та витратами на лікування: операція на хребті, захворювання суглобів, остеохондроз. Всі кошти були спрямовані на оплату імпланту та операції, що підтверджується медичними документами, які надані до відзиву. Просить суд відмовити в задоволенні позову в частині нарахувань, що перевищують подвійний розмір кредиту (9400 грн.), повністю звільнити його від сплати надмірних відсотків та комісій, пені та штрафів на підставі ст. 551 ЦК України. 
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, у відзиві просив справу слухати за його відсутності, він особисто не може прибути в судове засідання за станом здоров`я.
Згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
При цьому способи захисту цивільного права та інтересів, зазначені в ст. 16 ЦК України.
Як було встановлено судом, 07.11.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1468-9936 (а. с. 12-17).
Кредитний договір відповідачем підписаний електронним підписом з застосуванням одноразового ідентифікатора (одноразового паролю) А5314.
Правилами відкриття кредитної лінії, які є невід`ємною частиною договору, встановлюється порядок укладення кредитного договору, а саме: процес надання (оформлення) кредиту розпочинається зі здійснення позичальником реєстрації в ІТС чи вході позичальника до особистого кабінету за допомогою одноразового ідентифікатора. (п. 4.1 Правил); Заявник на сайті ТОВ «Укр кредит фінанс», здійснює заповнення заявки на отримання кредиту, вказаши всі дані, відмічені в заявці в якості обов`язкових для заповнення (п. 4.2 Правил). На підставі даних, зазначених у первинній заявці, ІТС кредитодавця здійснює реєстрацію заявника на сайті та оформлює особистий кабінет. Наступні заявки подаються позичальником через особистий кабінет (п. 4.14 Правил). Кредитодавець інформує заявника про прийняте рішення по заявці (стосовно можливості надання кредиту) одним або кількома одночасно способами: через смс-повідомленням на телефонний номер; електронний лист на адресу електронної пошти заявника; розміщення інформації в особистому кабінеті; повідомленням із використанням сучасних сервісів передачі даних у разі, якщо заявником було вказано контактну інформацію, яка дозволяє зв`язатися із заявником шляхом використання відповідних сервісів (п. 4.22 Правил). Після отримання заявником від кредитодавця повідомлення про прийняте рішення щодо можливості надання кредиту та відкриття відповідного рішення у особистому кабінеті, заявник отримує гіперпосилання для ознайомлення з офертою щодо укладання договору. Оферта, що міститься за гіперпосиланням, є пропозицією у розумінні ч. 4 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» та, відповідно до ч. 5 ст. 11 вказаного Закону, включає умови, викладені у цих правилах, які є невід`ємною частиною договору, що пропонується до укладення заявнику, в тому числі щодо процентів за користування кредитом та строків сплати процентів. Після отримання заявником оферти (безпосередньо до використання заявником електронного підпису) заявнику надається одноразовий ідентифікатор (п. 5.1 Правил). Заявник повідомляє кредитодавця про повне та безумовне прийняття оферти в особистому кабінеті, шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразового ідентифікатора (п. 5.2 Правил). Підтвердження укладання договору у формі електронного документа заявник отримує в особистому кабінеті (п. 5.3 Правил) (а. с. 18- 21).
У наданому суду примірнику кредитного договору, у реквізитах позичальника ОСОБА_1 зазначено, що договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором А5314, місце проживання позичальника ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , номер особистого електронного платіжного засобу: НОМЕР_2 .
Відповідно до умов договору, позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 4200 грн., строк кредитування - 365 календарних днів; базовий період 30 днів; знижена % ставка 1,00% в день; стандартна % ставка: 1,00% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору; 0,75% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії Договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту.
Цей договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови надання кредиту. Укладаючи цей договір, Позичальник підтвердив, що попередньо уважно ознайомився з правилами на веб-сайті кредитодавця, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується і погоджується неухильно дотримуватися договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним (п. 11.1 договору). Мета отримання кредиту: для задоволення особистих потреб (п. 2.4 договору). Цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні ЗУ «Про електронну комерцію» (п. 3.1 договору). Кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника (п. 4.6 договору). Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки за користування кредитом фіксована (п. 4.7 договору). Строк кредитування 365 календарних днів. Дата повернення кредиту 14.10.2025 року (п. 4.13 договору). 
Комісія за видачу кредиту становить 15,00% від суми виданого кредиту (п. 4.11 договору).
Також Додатковою угодою №1 від 21.11.2024 до Договору про відкриття кредитної лінії №1468-9936 від 07.11.2024 кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 4700 грн. (а. с. 26).
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №1468-9936 від 07.11.2024 року у відповідача станом на 10.12.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 23585,30 грн., що складається з наступного: 4700 грн. заборгованість за кредитом; 13 730,30 грн. заборгованість за нарахованими процентами; 705,00 заборгованість по комісії; 4450,00 грн. залишок відсотків за ст. 625 ЦК України (а. с. 29-33).
З розрахунку вбачається, що усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед позивачем, відповідач здійснив часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1469-9936 від 07.11.2024 року шляхом здійснення платежів. 
Даючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно із ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За змістом частини першої та другої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Згідно частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За положеннями статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до вимог частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Із дослідженого судом договору про надання кредиту № 1460-1332 від 15.10.2024 року встановлено, що оспорюваний договір укладено в електронній формі.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).
Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Як було встановлено судом, Договір про надання кредиту № 1468-9936 від 07.11.2024 року укладений в електронній формі, що відповідає приписам статті 207 ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний сторонами, відповідно до вимог ст. 12 вказаного Закону, а саме з боку кредитодавця засвідчено кваліфікованою електронною печаткою із позначкою часу, а з боку позичальника за допомогою одноразового ідентифікатору (А5314), та за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Із копії вказаного договору видно, що ОСОБА_1 як позичальник за кредитним договором, ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі, надавши відповідачу персональні дані.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Отже, укладений між сторонами договір відповідає вимогам Закону та є обов`язковим до виконання.
Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Факт одержання коштів ОСОБА_1 в загальній сумі 8900 грн. підтверджується довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту № 1468-9936 від 07.11.2024 року, із змісту якої видно, що товариством було здійснено видачу коштів за кредитним договором № 1468-9936 від 07.11.2024 року ОСОБА_1 - 07.11.2024 на суму 4200 гривень, номер платежу 2543402394, 21.11.2024 на суму 4700 гривень, номер платежу 2550370930 за допомогою системи LiqPai, та квитанціями вказаної платіжної системи (а. с. 28, 24, 25).
За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31.10.2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18.
Отже, за умовами укладеного сторонами договору про відкриття кредитної лінії №1468-9936 від 07.11.2024 ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», як фінансова установа, надало позичальнику суму позики, а останній зобов`язувався повернути надану позику у повному обсязі 06.11.2025 року.
Таким чином, кредитодавець ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» відповідно до статті 1048 ЦК України має право на стягнення заборгованості по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитора встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.
Умови договору передбачають нарахування процентів в межах встановлених законодавством норм.
У відзиві на позов відповідач просить про застосування ч. 3 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування», яка передбачає особливості відповідальності споживача за договором про споживчий кредит, та встановлює, що сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.
Судом встановлено, що за загальний розмір кредиту ОСОБА_1 становить 8900 грн. та перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, крім того, вказана норма підлягає застосуванню у випадку нарахування суми неустойки, а не правильності нарахування процентів, передбачених договором, тому у спірних правовідносинах вона застосуванню не підлягає. 
Таким чином, оскільки відповідач не виконав належним чином грошових зобов`язань, передбачених умовами договору про споживчий кредит, а позивач набув право вимоги за ним згідно укладеного договору відступлення прав вимоги, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 19 135,30 грн, розмір якої в частині суми боргу, процентів, комісії, за винятком процентів, нарахованих згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, доведений позивачем та не оскаржувався відповідачем.
Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 4450 гривень суми заборгованості по відсоткам на підставі ст. 625 ЦПК України суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який триває донині.
У зв`язку із зазначеним вище, оскільки позичальник (відповідач) звільняється від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені) у період дії в Україні воєнного стану, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором про надання кредиту № 1468-9936 від 07.11.2024 року у розмірі 19 135 грн. 30 коп., з яких: 4700 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом; 13 730 грн. 30 коп. заборгованість за нарахованими процентами; 705,00 грн. – заборгованість за комісією.
За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а також враховуючи вимоги ст. 530 ЦК України, приходить до висновку, що позов ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.
Відповідно ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути в рахунок судових витрат судовий збір у розмірі 2 159 грн. 20 коп.
Оцінюючи аргументи, викладені в позовній заяві, суд в тому числі керується практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29).
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 549, 610, 611, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-83, 130, 131,141, 259, 263-265 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ), останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (ЄДРПОУ 38548598), (місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 407, поштовий індекс 01133), заборгованість за кредитним договором № 1468-9936 від 07.11.2024 року у розмірі 19135 грн. (дев`ятнадцять тисяч сто тридцять п`ять) гривень 30 коп., понесені судові витрати у розмірі 2 159 грн. (дві тисячі сто п`ятдесят дев`ять) гривень 20 коп. судового збору. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», місце знаходження: бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 407, м. Київ, код ЄДРПОУ 38548598.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Повне судове рішення виготовлено та підписано 01 травня 2026 року.

Суддя Н.І. Магдяк