26.05.2026

Справа №720/2693/25
Провадження №2/720/1440/25

РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2026 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі:  головуючого судді Павлінчука С.С. 
з участю секретаря Політнічук Л.В. 

розглянувши в місті Новоселиця цивільну справу у порядку спрощеного позовного провадження за позовом "ВІТАГРО ПАРТНЕР" до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП,
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, посилаючись на те, що в результаті ДТП за участю автомобіля, водієм якого був відповідач, був пошкоджений інший автомобіль. Цивільна відповідальність особи винної в скоєнні ДТП на момент настання страхової події була застрахована у ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», за яким ліміт за шкоду, заподіяну майну, становить 160 000 гривень, франшиза 3200 гривень. Страховою компанією 09.09.2025 року на користь позивача було здійснено відшкодування у розмірі 156 800 гривень у відповідності до умов полісу в межах ліміту відповідальності за шкоду заподіяну майну.
Оскільки сума понесених збитків в повному обсязі не була сплачена ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», то з огляду на приписи ст.1194 ЦК України позивач просить стягнути із відповідача різницю між сумою страхового відшкодування та сумою фактично завданих збитків, а саме 139 931,33 гривню.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав відзив, в якому позовні вимоги визнав частково та згідний на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 39 174,16 гривень.
Суд, дослідивши письмові докази вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Судом встановлено, що 25.03.2025 року о 16 годині 40 хвилини ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «FAW СА 1047» державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.Головна,57 в с.Бояни Чернівецького району Чернівецької області не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення із автомобілем марки «Рено Докер» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який в свою чергу здійснив зіткнення із автомобілем марки «Пежо 206» державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 .
В результаті ДТП зазначені транспортні засоби отримали механічні ушкодження.
Згідно постанови Новоселицького районного суду по справі №720/821/25 від 21 квітня 2025 року відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП за події, які відбулися 25.03.2025 року.
Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання страхової події була застрахована була застрахована в ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП».
Відповідно до акту №250001294072 встановлено, що ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» було здійснено відшкодування позивачу матеріальної шкоди в розмірі 156 800 гривень страхового відшкодування.
Згідно висновку транспортно-товарознавчої експертизи №12/25 від 24.05.2025 вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу марки «Рено Докер» державний номерний знак НОМЕР_2 становить суму 287 531,33 грн з ПДВ на складові і матеріали, а вартість матеріального збитку – 195 974,16 грн з ПДВ на складові і матеріали.
Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).
Верховним Судом у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі №755/7666/19 викладено наступну правову позицію: якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.
ПАТ «УКРАЇНСЬКАСТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» виплачено страхове відшкодування у сумі 156 800 грн.
Позивач просить стягнути з відповідача 139 931,33 грн, тобто різницю між відновлювальним ремонтом в розмірі 287 531,33 грн та сумою страхового відшкодування 156 800 грн, а також витрати на виготовлення експертного висновку розмірі 9 200 грн.
Оскільки вартість майнового збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то з відповідача як винної особи на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням.
За таких обставин саме відповідач як особа винна у вчиненні ДТП зобов`язана сплатити позивачу таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Різниця між виплаченою страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме франшизою та врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу.
Винна у ДТП особа повинна сплатити потерпілому різницю між страховою виплатою та вартістю відновлювального ремонту, який передбачає заміну пошкоджених в ДТП деталей, які мали певну зношеність, на нові деталі, без урахування коефіцієнта зносу.
Наведене відповідає правовим висновкам, сформульованим у постановах Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15, від 03 жовтня 2018 року (справа №686/17155/15-ц), від 15 жовтня 2020 року (справа №755/7666/19), від 16 лютого 2022 року (справа №709/370/20), від 21 вересня 2022 року (справа №486/716/20), від 14 листопада 2024 року у справі № 442/6010/22 (провадження № 61-4511св24) та інших.
Згідно висновку транспортно-товарознавчої експертизи №12/25 від 24.05.2025 вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу марки «Рено Докер» державний номерний знак НОМЕР_2 становить суму 287 531,33 грн з врахуванням ПДВ.
Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства ПДВ. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.
Ставка ПДВ встановлюється від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підпункт «а» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України).
Тобто вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ, а також понесення позивачем витрат зі сплати ПДВ.
До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 22 грудня 2020 року у справі № 565/1210/19 (провадження № 61-9485св20) та у постанові від 21 грудня 2020 року у справі № 911/286/20.
Згідно ч.ч.1,2 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Позивач під час розгляду справи не надав належних та допустимих доказів фактичних витрат на відновлення автомобіля після ДТП та не довів інший розмір завданої йому майнової шкоди.
На підставі викладеного суд дійшов висновку до зменшення вартості відновлювального ремонту на суму ПДВ (20%), оскільки документальне підтвердження факту оплати проведеного позивачем ремонту в матеріалах справи відсутнє.
Враховуючи вищевикладене, позивач має право стягнення із відповідача різницю між розміром страхового відшкодування та сумою фактично завданих збитків, а саме 73 225,06 (287 531,33 вартість відновлювального ремонту – 20% ПДВ = 230 025,06 – 156 800 гривень сума страхового відшкодування ПАТ «УКРАЇНСЬКАСТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» = 73 225,06).
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та із відповідача на користь позивача слід стягнути заподіяну шкоду в розмірі 73 225,06 гривень.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Пунктом 3 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3028 гривень, однак позивач подав позовну заяву через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС, в такому випадку застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Таким чином позивачу необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 2422,4 гривень.
Крім того, позивачем було понесено витрати за проведення транспортно-товарознавчої експертизи в розмірі 9200 гривень.
З мотивувальної частини даного рішення вбачається, що суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог (52,33%), а тому із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 6082 грн (2422,4 + 9200 * 52,33 %).
На підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.1166, 1187, 1188, 1194, керуючись ст.ст.263, 264, 265, 268, 274 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП: НОМЕР_4 , мешканця АДРЕСА_1 на користь "ВІТАГРО ПАРТНЕР", код ЄДРПОУ 37993500, вул.Котляревського,7 м.Волочинськ Хмельницького району Хмельницької області матеріальну шкоду в сумі 73 225 (сімдесят три тисячі двісті двадцять п`ять) гривень 06 копійок та судових витрат в розмірі 6082 гривні.
В задоволенні інших вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: