Справа № 127/1758/25
Провадження № 22-з/801/92/26
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції 
Доповідач:Оніщук В. В.

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року	Справа № 127/1758/25	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Оніщука В. В. (суддя-доповідач),
суддів: Голоти Л. О., Войтка Ю. Б.,

учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідачка – ОСОБА_2 ,

розглянув заяву адвоката Черевка Сергія Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат,
встановив:

У провадженні Вінницького апеляційного суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.
Так, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12 лютого 2026 року позов задоволено частково:
- у порядку поділу спільного майна подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 ідеальну частку квартири АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 809268105101, загальною площею 66,6 кв. м., житловою площею 35,1 кв. м;
- визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 ідеальну частку квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 809268105101), загальною площею 66,6 кв. м., житловою площею 35,1 кв. м;
- стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 215 875 грн компенсації вартості за належну ОСОБА_1 частку у майні, яке є спільною сумісною власністю подружжя, а саме за 1/2 частину автомобіля марки «Mini Cooper», 2008 року випуску, VIN кузова: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який перебував у власності ОСОБА_2 в період часу з 01 лютого 2018 року по 26 липня 2022 року.
Також стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 15 384,78 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Вінницького апеляційного суду від 11 червня 2026 року апеляційна скарга ОСОБА_2 була залишена без задоволення, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 лютого 2026 року залишено без змін.
16 червня 2026 року до Вінницького апеляційного суду надійшла заява адвоката Черевка С. А. про ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат на правничу допомогу у розмірі 78 000 грн та 9 000 грн судових витрат на проведення оцінки транспортних засобів, понесених в суді апеляційної інстанції.
Також, 16 червня 2026 року до суду надійшло клопотання адвоката Малика О. В. в інтересах ОСОБА_2 із запереченнями на заяву про ухвалення додаткового рішення у справі.
Заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Згідно із ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. 
Відповідно до статті 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно вимог ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У ч. 3 ст. 137 ЦПК України зазначено, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі №317/1209/19 (провадження №61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі №554/2586/16-ц (провадження №61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі №753/1203/18 (провадження №61-44217св18).
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 №23рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу – це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі №910/12876/19).
Із матеріалів справи вбачається, що інтереси позивача під час розгляду справи у Вінницькому апеляційному суді представляв адвокат Черевко С. А. на підставі договору про надання правової допомоги № 03/26 від 29 березня 2026 року та ордеру.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 78 000 грн адвокат Черевко С. А. надав акти № 1 та № 2 приймання-передачі послуг (наданої правничої допомоги) за договором про надання правової допомоги № 03/26, датовані 05 травня 2026 року та 12 червня 2026 року, відповідно до якого адвокат Черевко С. А. надав позивачеві такі послуги:
- 29 березня 2026 року – юридичний аналіз апеляційної скарги ОСОБА_2 від 11 березня 2026 року на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12.02.2026 у справі №127/1758/25 про поділ спільного майна подружжя – тривалість 120 хв – вартість 8 000 грн;
- 29 березня 2026 року – Юридичний аналіз документів доданих до Апеляційної скарги від 11 березня 2026 року в справі №127/1758/25 – тривалість 120 хв – вартість 8 000 грн;
- 29 березня 2026 року – юридичний аналіз доказів наданих Клієнтом необхідних для подачі відзиву на Апеляційну скаргу від 11 березня 2026 року в справі №127/1758/25 а саме: звіту про ретроспективну оцінку майна BMW 520 від 27.03.2026, звіту про ретроспективну оцінку майна BMW M5 від 27.03.2026, звіту про ретроспективну оцінку майна К13 AUDI А3 від 27.03.2026 листа Територіального сервісного центру МВС №3 1/31/0541 від 26.03.2026 – тривалість 45 хв – вартість 3 000 грн; 
- 29 березня 2026 року – збір та юридичний аналіз доказів необхідних для подачі відзиву на Апеляційну скаргу від 11 березня 2026 року в справі №127/1758/25, а саме: відеофайли: «01 Огляд сторінки Інстаграм ОСОБА_2 відеозапис від 22.08.2025», «02 Огляд сторінки Інстаграм ОСОБА_2 відеозапис від 07.08.2025», «03 Огляд сторінки Інстаграм ОСОБА_2 відеозапис від 09.08.2025», «04 Огляд сторінки Інстаграм ОСОБА_2 відеозапис від 05.10.2025», «05 Огляд сторінки Інстаграм ОСОБА_2 відеозапис від 10.12.2025», «06 Огляд сторінки Інстаграм ОСОБА_2 відеозапис від 31.12.2025», «07 Огляд сторінки Інстаграм ОСОБА_2 відеозапис від 22.01.2026», «08 Огляд сторінки ТІК- ТОК ОСОБА_2 , знімки екрану сторінки Інстаграм ОСОБА_2 - 15 шт – тривалість 180 хв – вартість 12 000 грн;
- 30 березня 2026 року – написання відзиву на Апеляційну скаргу від 11 березня 2026 року в справі №1 27/1758/25 – тривалість 300 хв – вартість 20 000 грн;
- 30 березня 2026 року – оформлення та подача через електронний суд відзиву на Апеляційну скаргу від 11 березня 2026 року в справі №127/1758/25 – тривалість 45 хв – вартість 3 000 грн; 
- 05 травня 2026 року – написання та направлення заперечення на клопотання ОСОБА_2 про долучення доказів до матеріалів – тривалість 120 хв – вартість 8 000 грн;
- 06 травня 2026 року – представництво інтересів Клієнта в суді апеляційної інстанції в судовому засіданні в справі №127/1758/25 – вартість 4 000 грн;
- 21 травня 2026 року – представництво інтересів Клієнта в суді апеляційної інстанції в судовому засіданні в справі №127/1758/25 – вартість 4 000 грн;
- 11 червня 2026 року – написання та подача через електронний суд клопотання про визнання зловживання процесуальними правами – вартість 4 000 грн;
- 29 березня 2026 року – представництво інтересів Клієнта в суді апеляційної інстанції в судовому засіданні в справі №127/1758/25 – вартість 4 000 грн.
На підтвердження понесених позивачем витрат на оцінку вартості транспортних засобів у розмірі 9 000 грн адвокат надав договір № 32026/34 від 27 березня 2026 року, рахунок на оплату послуг від 27 березня 2026 року, квитанцію про оплату послуг від 27 березня 2026 року, акт прийому передачі наданих послуг за договором від 27 березня 2026 року.
Також до заяви про стягнення судових витрат було долучено докази її надсилання відповідачці та її представнику. 
За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України).
У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. 
16 червня 2026 року від представника ОСОБА_2 надійшли заперечення проти заяви про постановлення додаткового рішення, у яких він зазначає, що заявлені позивачем витрати очевидно не відповідають критеріям розумності та співмірності. 
Фактично представником позивача здійснено штучне дроблення єдиної правничої послуги на численні окремі етапи з метою необґрунтованого збільшення розміру компенсації. 
Аналіз апеляційної скарги, аналіз доданих документів та аналіз доказів є складовими одного процесу підготовки відзиву і не можуть окремо оплачуватися в розмірах 8 000 грн, 8 000 грн та 3 000 грн відповідно. 
Так само оформлення та подання відзиву через систему «Електронний суд» є технічною дією, яка охоплюється підготовкою самого процесуального документа і не може розцінюватися як самостійна правнича допомога вартістю 3 000 грн. 
Окремої уваги заслуговує заявлена вартість написання відзиву на апеляційну скаргу у сумі 20 000 грн. 
Справу не можна віднести до категорії виключно складних чи унікальних. Предметом апеляційного перегляду були питання поділу майна подружжя, які є поширеною категорією цивільних спорів. Сам по собі обсяг підготовленого відзиву не свідчить про обґрунтованість заявленого гонорару у розмірі 20 000 грн. 
Крім того, представником позивача не подано жодного доказу фактично витраченого часу на кожну із зазначених послуг. Акти приймання-передачі послуг не містять відомостей щодо кількості відпрацьованих годин, погодинної ставки адвоката, конкретизації фактично виконаних робіт та часу, необхідного для їх виконання. Фактично заявник просить суд стягнути фіксовані суми без будь-якого належного підтвердження їх реальності та співмірності. 
Окремо слід звернути увагу на заявлені витрати за підготовку клопотання про зловживання процесуальними правами у розмірі 4 000 грн. Подання такого клопотання здійснювалося виключно з ініціативи сторони позивача та не було необхідною процесуальною дією для розгляду апеляційної скарги, у його задоволенні було відмовлено. Тому такі витрати не можуть покладатися на іншу сторону спору. 
Також необґрунтованими є витрати у розмірі 9 000 грн на проведення ретроспективної оцінки транспортних засобів. Вказані звіти були виготовлені виключно за ініціативою позивача після ухвалення рішення суду першої інстанції та не були обов`язковими для апеляційного перегляду справи. При цьому заявником не доведено, що проведення таких оцінок було необхідним та неминучим для захисту його прав саме на стадії апеляційного розгляду. 
Слід також врахувати, що апеляційний суд не задовольнив усіх вимог сторони позивача в повному обсязі, а тому навіть за наявності підстав для розподілу витрат їх розмір повинен визначатися пропорційно результатам апеляційного перегляду справи відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
Враховуючи викладене, на переконання представника відповідачки, заявлені до стягнення 87 000 грн є явно завищеними, не відповідають критеріям розумності, необхідності та співмірності, а тому не підлягають стягненню у заявленому розмірі.
З урахуванням наведених обставин, керуючись у тому числі такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності розміру судових витрат на правничу допомогу щодо предмету спору та обсягу наданих робіт, враховуючи заперечення представника ОСОБА_2 проти заявленого розміру витрат на правничу допомогу, а також те, що правова позиція сторони позивача не змінювалася, акт виконаних робіт містить ряд послуг, які по суті не є правничою допомогою, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви адвоката Черевка С. А. та стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 20 000 грн понесених ним витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.
Щодо стягнення з відповідачки витрат на оцінку майна, то апеляційний суд вважає понесені витрати у розмірі 9 000 грн обґрунтованими, адже такі докази були надані позивачем на спростування вартості автомобіля, зазначену у звітах про оцінку, доданих стороною відповідачки до апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 137, 141, 246, 270 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Заяву адвоката Черевка Сергія Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 про стягнення судових витрат задовольнити частково.
Стягнути із  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 20 000 грн (двадцять тисяч грн) понесених нею судових витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції та 9 000 грн (дев`ять тисяч грн) витрат на проведення оцінки транспортного засобу.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Суддя-доповідач        В. В. Оніщук 

Судді          Л. О. Голота

Ю. Б. Войтко