Справа № 296/9719/25
2/296/1273/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)

"21" травня 2026 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі:
головуючого судді Адамовича О.Й.,
за участю секретаря судового засідання Світко Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» до ОСОБА_1 , в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №4469493 від 15.03.2024 у розмірі 46247,70 грн та судові витрати.
Позов мотивовано тим, що 15.03.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №4469493 в електронній формі, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 5000,00 грн. строком на 360 днів.
Оскільки відповідач не виконує умови договору, а позивач набув право вимоги до відповідача, ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості.
Представник позивача подав до суду заяву в якій просить суд розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а також не заперечує щодо ухвалення заочного рішення суду (а.с.227-228 том 1). 
Від відповідача відзив на позов до суду не надходив, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження, разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача.
Крім того, відповідача повідомлено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
У призначені судові засідання відповідач не з`явився, причини неявки суду не відомі.
Враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що відповідач належним чином повідомлений про порядок розгляду справи.
Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.
Як встановлено, ч. 8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторони.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання
Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Судом встановлено, що 15.03.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4469493, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у сумі 5000,00 грн строком 360 днів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,50 % на день.
Договір укладений в електронній формі шляхом використання одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію», після проходження відповідачем реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця, підтвердження персональних даних, ознайомлення з паспортом споживчого кредиту та акцепту пропозиції шляхом введення одноразового ідентифікатора.
Відповідно до умов договору кредитні кошти підлягали перерахуванню на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , реквізити якої були зазначені відповідачем при укладенні договору.
На підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів судом витребувано інформацію з АТ КБ «ПРИВАТ БАНК». З відповіді банку встановлено, що банківська картка № НОМЕР_2 емітована на ім`я ОСОБА_1 та 15.03.2024 на вказану картку було зараховано кошти у сумі 5000,00 грн.
Отже судом встановлено факт отримання відповідачем кредитних коштів.
Згідно з договором факторингу №25/11/2024 від 25.11.2024 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», у зв`язку з чим до позивача перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні.
Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача становить 46247,7 грн., з яких: 4999,99 грн - заборгованість за тілом кредиту, 28247,74 грн - проценти, нараховані первісним кредитором, 12999,974 грн - проценти, нараховані позивачем у межах строку кредитування.
Доказів погашення заборгованості відповідачем суду не надано.
Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, при цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора здійснюється без згоди боржника,якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Судом встановлено, що позивач довів факт укладення кредитного договору, факт отримання відповідачем кредитних коштів, а також факт переходу права вимоги до позивача.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості є деталізованим, відповідає умовам договору та відповідачем не спростований.
Будь-яких доказів виконання відповідачем зобов`язань за договором суду не подано.
Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Згідно зі ст. 526, 530, 610, 612 ЦК України невиконання зобов`язання є простроченням і тягне правові наслідки.
За ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.
Судом встановлено, що позивач додатково просить покласти на орган (особу), що здійснюватиме примусове виконання рішення, обов`язок нараховувати інфляційні втрати та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України з дати набрання рішенням законної сили до моменту повного виконання, а також стягнути ці суми з Відповідача.
Однак суд вважає такі вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на таке.
Відповідно до частин 10-11 статті 265 ЦПК України, дійсно передбачено можливість зазначення у рішенні суду формули нарахування відповідних сум на період до фактичного виконання рішення. Проте дана норма не покладає на суд обов`язку визначати такі суми наперед, а встановлює право суду, яке реалізується у випадках, коли характер зобов`язання та подані докази дають змогу зробити такі розрахунки або встановити необхідність їх подальшого нарахування виконавцем.
Разом з тим, правова природа інфляційних втрат та 3% річних, передбачених статтею 625 ЦК України, є компенсаційною, і вони підлягають стягненню за період прострочення, що мав місце до дня ухвалення рішення суду, коли суд має змогу перевірити та оцінити обґрунтованість заявленої суми.
Натомість сума інфляційних втрат та 3% річних після ухвалення рішення не є предметом позову та не є самостійною матеріально-правовою вимогою, яка могла б бути встановлена на момент розгляду справи по суті, оскільки: суд не може наперед визначити ні період прострочення після набрання рішенням законної сили, ні фактичні дати дій виконавця, нарахування таких сум не може делегуватися судом органу примусового виконання як нове самостійне зобов`язання, виконавчий документ повинен містити чітко визначену суму, а не формулу, яка створює невизначеність щодо обсягу майбутніх вимог
У зв`язку з наведеним суд приходить до висновку, що підстав для задоволення відповідної вимоги немає, а тому у цій частині слід відмовити.
Відповідач не довів відсутність своєї вини, доказів сплати не надав.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Матеріали справи не містять доказів погашення заборгованості або заперечень відповідача. Подані докази підтверджують наявність боргу та порушення відповідачем умов договору.
На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
При задоволенні позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір при зверненні до суду з даним позовом у розмірі 2422,40 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн., що відповідатимуть принципу розумності та пропорційності.
Керуючись ст. ст. 12,76,77,78,79,80,81,263,265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованість за кредитним договором №4469493 від 15.03.2024 року у розмірі 46247,7 грн.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» судовий збір у розмірі 2422,40 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.
Заочне рішення може бути оскаржено відповідачем шляхом подання до Корольовського районного суду м.Житомира заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», місцезнаходження: м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, буд.27, приміщення 2, код ЄДРПОУ: 40966896.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 . 

Головуючий суддя О. Й. Адамович