ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

26 червня 2026 року	Справа №160/5976/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Приватного підприємства «ЛОЗУВАТЕ» про стягнення податкового боргу, 

УСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДПС у Дніпропетровській області, позивач) до Приватного підприємства «ЛОЗУВАТЕ» (далі – ПП «ЛОЗУВАТЕ», відповідач), у якій позивач просить суд стягнути податковий борг з Приватного підприємства «ЛОЗУВАТЕ» до бюджету у розмірі 757 240,55 грн шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.
В обґрунтування позову зазначено, станом на день подання позову в інтегрованій картці платника податків ПП «ЛОЗУВАТЕ» обліковується не заявлений до суду податковий борг з єдиного податку на загальну суму 757 240,55 грн. Заборгованість з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) виникла у зв`язку з несплатою платником податків у встановлені терміни сум грошових зобов`язань у загальному розмірі 757 240,55 згідно з податковим повідомленням-рішенням та податковими деклараціями. З урахуванням вимог статей 56, 57 Податкового кодексу України (далі - ПК України), у зв`язку з несплатою відповідачем у встановлені строки нарахованих сум, грошові зобов`язання набули статусу податкового боргу. Відповідно до статті 59 ПК України, у зв`язку з несплатою до бюджету сум податкового боргу, контролюючим органом сформовано податкову вимогу №0002735-1307-0426 від 20.01.2022, яку направлено засобами поштового зв`язку на адресу реєстрації ПП «ЛОЗУВАТЕ». У зв`язку з несплатою податкового боргу, позивач звернувся до суду про стягнення заборгованості.
Ухвалою суду від 30.03.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою суду встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача. 
Копію ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2026 було направлено відповідачу за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується скріншотом із програми «Діловодство спеціалізованого суду».
Проте до суду повернувся поштовий конверт у зв`язку з неврученням поштового відправлення, про що свідчить відмітка поштового відділення «адресат відсутній».
Враховуючи норму частини 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач вважається належним чином повідомленим про відкриття провадження у справі.
Відповідач суду відзив на позов не надав. 
На підставі частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що ПП «ЛОЗУВАТЕ» на час подання позову до суду перебуває на обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області.
З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що станом на час звернення позивача до суду за відповідачем рахувався податковий борг у загальному розмірі 757 240,55 грн.
Заборгованість з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) виникла у зв`язку з несплатою ПП «ЛОЗУВАТЕ» у встановлені терміни сум грошових зобов`язань, зокрема, згідно з поданими ПП «ЛОЗУВАТЕ» податковими деклараціями:
- 20.12.2021 ПП «ЛОЗУВАТЕ» подано до податкового органу податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2021 №9387865369, в якій визначено суму позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету, у розмірі 242 781,00 грн; термін сплати – 30.12.2021 (а.с. 9);
- 20.01.2022 ПП «ЛОЗУВАТЕ» подано до податкового органу податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2021 №9422809558, в якій визначено суму позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету, у розмірі 90 000,00 грн; термін сплати – 30.01.2022 (а.с. 10);
- 04.02.2022 ПП «ЛОЗУВАТЕ» подано до податкового органу податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2022 №9017513649, в якій визначено суму позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету, у розмірі 435 000,00 грн; термін сплати – 02.03.2022 (а.с. 11).
Також, 15.03.2024 ГУ ДПС у Дніпропетровській області винесено податкове повідомлення-рішення №0118910411 з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), згідно з яким до відповідача застосований штраф у розмірі 1076,50 грн (а.с. 12).
У зв`язку з несплатою до бюджету сум податкового боргу, контролюючим органом сформовано податкову вимогу форми «Ю» №0002735-1307-0426 від 20.01.2022 на суму 231 164,05 грн.
На момент вирішення спору в суді доказів сплати суми податкового боргу у розмірі 757 240,55 грн надано не було.
У зв`язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд виходить з такого.
Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Підпунктами 16.1.3., 16.1.4. пункту 16.1. статті 16 ПК України визначено обов`язок платників подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до підпунктів 36.1.-36.3. статті 36 ПК податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. 
Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. 
Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Виконанням податкового обов`язку визнається сплата повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (пункт 38.1. статті 38 ПК України).
Пунктом 54.1. статті 54 ПК України визначено, що, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1. статті 57 ПК України).
Як свідчать матеріали справи, відповідачем 20.12.2021, 20.01.2022, 04.02.2021 подано до податкового органу декларації з податку на додану вартість за листопад 2021 (№9387865369), за грудень 2021 (№9422809558), за січень 2022 (№9017513649), в яких визначено суми позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумами податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, які сплачуються до державного бюджету.
Таким чином, позивачем було самостійно задекларовано грошові зобов`язання з єдиного податку на загальну суму 767 781,00 грн (залишок заборгованості за деклараціями – 756 164,05 грн), які є узгодженими в розумінні приписів пункту 54.1 статті 54 ПК України.
Відповідно до пункту 58.1. статті 58 ПК України, у разі коли сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V ПК України, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.
Так, 15.03.2024 ГУ ДПС у Дніпропетровській області винесено податкове повідомлення-рішення №0118910411 з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), згідно з яким до відповідача застосований штраф у розмірі 1076,50 грн (а.с. 12).
На підставі пункту 56.1. статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Доказів оскарження податкового повідомлення-рішення та доказів сплати відповідачем податкових зобов`язань до суду не надано.
Відповідно до пункту 57.3. статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Отже, вказані зобов`язання у строки, визначені приписами ПК України, сплачені не були, у зв`язку із чим у відповідача утворився податковий борг у розмірі 757 240,55 (756 164,05 грн + 1076,50 грн).
Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до пункту 59.1. статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, податковий орган надсилає йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання податкового повідомлення-рішення.
На підставі пункту 59.5. статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Податковим органом сформовано податкову вимогу форми «Ю» №0002735-1307-0426 від 20.01.2022 на суму 231 164,05 грн.
Згідно із підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Керуючись підпунктами 95.1.-95.3. статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Оскільки, у матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем податкового боргу у зазначеному розмірі, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача податкового боргу у заявленому розмірі.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки, наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору та ним не були понесені витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства, суд, 

УХВАЛИВ:
Позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (адреса: вул. Сімферопольська, 17-А, м. Дніпро, 49005; ідентифікаційний код ВП в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 44118658) до Приватного підприємства «ЛОЗУВАТЕ» (вул. Партизанська,41, с. Клешнівка, Дніпропетровська обл., 51812; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 42940199) про стягнення податкового боргу - задовольнити.
Стягнути податковий борг з Приватного підприємства «ЛОЗУВАТЕ» до бюджету у розмірі 757 240 (сімсот п`ятдесят сім тисяч двісті сорок) гривень 55 копійок шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, що обслуговують такого платника податків.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар