ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

03 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/7333/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач),
суддів: Чабаненко С.В., Білак С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Кропивницької міської ради на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 березня 2026 року в адміністративній справі №340/7333/25 (головуючий суддя першої інстанції - Притула К.М.) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту містобудування та земельних ресурсів Кропивницької міської ради, Кропивницької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В: 

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту містобудування та земельних ресурсів Кропивницької міської ради, Кропивницької міської ради, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Кропивницької міської ради від 17.09.2013 №2456 «Про затвердження містобудівної документації «План зонування території м. Кіровограда» в частині затвердження містобудівної документації «План зонування території м. Кіровограда», якою віднесено земельну ділянку площею 0,12 га по проїзду Підлісному у м.Кропивницькому з кадастровим номером 3510100000:04:046:0094 частково до території з функціональним призначенням Р-2 (рекреаційної зони активного відпочинку) та ТР-2 (зони магістральних вулиць, майданів в межах червоних ліній);
- визнати протиправними дії Департаменту містобудування та земельних ресурсів Кропивницької міської ради щодо відмови у наданні йому будівельного паспорту забудови земельної ділянки за його заявою від 17.04.2025;
- зобов`язати Департамент містобудування та земельних ресурсів Кропивницької міської ради повторно розглянути його заяву про видачу будівельного паспорта забудови земельної ділянки, площею 0,12 га по проїзду Підлісному у м.Кропивницькому з кадастровим номером 3510100000:04:046:0094. 

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 березня 2026 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення двадцять восьмої сесії шостого скликання Кіровоградської міської ради від 17 вересня 2013 року №2456 «Про затвердження містобудівної документації «План зонування території міста Кіровограда» в частині затвердження містобудівної документації «План зонування території міста Кіровограда», якою земельну ділянку з кадастровим номером 3510100000:04:046:0094 віднесено до територій з функціональним призначенням Р-2 рекреаційної зони активного відпочинку та ТР-2 зони магістральних вулиць, майданів в межах червоних ліній.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач - Кропивницька міська рада, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не враховано всіх обставин, що мають значення для справи. Скаржник вказує, що земельна ділянка з кадастровим номером 3510100000:04:046:0094 відповідно до містобудівної документації віднесена частково до зони Р-2 рекреаційної зони активного відпочинку і частково до зони магістральних вулиць, майданів в межах червоних ліній ТР 2. Вважає, що спірне рішення в частині земельної ділянки позивача не суперечить генеральному плану та Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». На думку відповідача генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації населеного пункту на місцевому рівні, на його основі розробляються інші види містобудівної документації на місцевому рівні, які не можуть суперечити генеральному плану населеного пункту, а отже не має підстав стверджувати що оскаржуване рішення прийняте без урахування попередніх рішень щодо планування і забудови територій.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила наступне.
15.11.2024 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу, зареєстрований в реєстрі за №4292, відповідно до пунктів 1.1.-1.3. якого, за цим Договором продавець продає, а покупець купує земельну ділянку загальною площею 0,12 га в межах згідно з планом, розташовану за адресою: Кіровоградська область, місто Кропивницький, проїзд Підлісний, кадастровий номер: 3510100000:04:046:0094.
Цільове призначення земельної ділянки - для індивідуального садівництва, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення. На земельній ділянці відсутні будь-які будівлі та споруди.
Відчужувана земельна ділянка належала продавцю на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР№023850, виданого 30.10.2008 Управлінням земельних ресурсів у місті Кіровограді на підставі рішення сесії Кіровоградської міської ради від 16.09.2008 року №1260, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010838700441.
17.04.2025 ОСОБА_1 звернувся до Департаменту містобудування та земельних ресурсів Кропивницької міської ради із заявою №173915 про видачу будівельного паспорта забудови земельної ділянки 3510100000:04:046:0094 на об`єкт будівництва: Нове будівництво одноповерхового садового будинку та лазні-сараю.
Департаментом містобудування та земельних ресурсів Кропивницької міської ради прийнято рішення про відмову у видачі містобудівних умов та обмежень №А3622889588080510159 від 01.05.2025 р. (реєстраційний номер документу в ЄДЕССБ ВР01:2889-5880-8889-8769), яким відмовлено у наданні будівельного паспорта забудови земельної ділянки відповідно до пункту 2.4 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №103 від 05.07.2011, а саме: невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.
Рішення обґрунтовано тим, що зазначена земельна ділянка відповідно до містобудівної документації: генерального плану міста, затвердженого рішенням міської ради від 12.09.2000 року №627 «Про затвердження генерального плану м. Кіровограда» частково розташована на території лісопарків та частково на території магістральних вулиць та доріг районного значення; плану зонування території міста, затвердженого рішенням міської ради від 17.09.2013 року №2456 «Про затвердження містобудівної документації «План зонування території м. Кіровограда», земельна ділянка віднесена частково до зони Р-2 - рекреаційної зони активного відпочинку і частково до зони магістральних вулиць, майданів в межах червоних ліній ТР-2. Відповідно до статті 18 Закону України «Про автомобільні дороги» розташування будь-яких об`єктів, будівель, споруд або їх частин у межах «червоних ліній» вулиці не допускається. Згідно з пунктом 6.1.44 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» розміщення садової забудови в межах населених пунктів на території лісів та лісопарків не допускається.
Позивач, не погодившись з рішенням відповідача, оскаржив таке рішення до суду.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.
Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначає Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року №3038-VI (далі по тексту - Закон №3038-VI).
Частинами першою, другою статті 25 Закону №3038-VI встановлено, що режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, встановлюється містобудівною документацією на місцевому рівні.
Режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, обов`язковий для врахування під час розроблення землевпорядної документації.
Частиною другою статті 26 Закону №3038-VI передбачено, що суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.
Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації (частина четверта статті 26 Закону №3038-VІ).
Отримання замовником або проектувальником вихідних даних є першим етапом проектування та будівництво об`єктів (пункт 1 частини п`ятої статті 26 Закону №3038-VІ).
Основними складовими вихідних даних є, крім іншого, містобудівні умови та обмеження (пункт 1 частини першої статті 29 Закону №3038-VІ).
У розумінні пункту 8 статті 1 Закону №3038-V містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.
Частиною другою статті 29 Закону №3038-VІ установлено, що фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.
Містобудівні умови, обмеження та технічні умови для проектування об`єктів будівництва в рамках здійснення державно-приватного партнерства або реалізації проекту, що здійснюється на умовах концесії, можуть надаватися приватному партнеру, концесіонеру на підставі документа, що засвідчує право користування земельною ділянкою, виданого підприємству, установі, організації, що є балансоутримувачем майна, що передається у концесію, за умови, що така земельна ділянка (або її частина) відповідно до положень договору необхідна для здійснення державно-приватного партнерства або реалізації проекту, що здійснюється на умовах концесії.

Відповідно до частини третьої статті 29 Закону №3038-VІ містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника (із зазначенням кадастрового номера земельної ділянки), до якої додаються документи за зазначеним переліком.
Підстави для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень визначені частиною четвертою статті 29 Закону №3038-VІ, якими є:
1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень;
2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці;
3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.
Відтак, невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні є підставою відмови в наданні містобудівних умов та обмежень.
При цьому невідповідність намірів забудови означає, що запланований для будівництва об`єкт не відповідає вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, тобто затвердженим текстовим та графічним матеріалам з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій конкретного населеного пункту.
Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 803/1231/17 та від 14 серпня 2018 року у справі № 823/5265/15.
Надаючи оцінку підставам, за якими відповідачем відмовлено у наданні позивачу містобудівних умов та обмежень, (невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні) суд першої інстанції зазначив наступне.
Частиною першою статті 16 Закону №3038-VI встановлено, що планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження комплексних планів просторового розвитку територій територіальних громад, генеральних планів населених пунктів і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.
Містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням відомостей Державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі у цифровій формі в державній системі координат у формі електронних документів, що містять базові і тематичні геопросторові дані.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону №3038-VI генеральний план населеного пункту є одночасно видом містобудівної документації на місцевому рівні та документацією із землеустрою і призначений для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.
Абзацом четвертим частини другої статті 17 Закону №3038-VI встановлено, що обов`язковою складовою генерального плану населеного пункту є план зонування території цього населеного пункту.
Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів (абзац перший частини третьої статті 17 Закону №3038-VI).
Генеральні плани населених пунктів можуть поєднуватися з детальними планами всієї території населених пунктів або її частин (абзац третій частини третьої статті 17 Закону №3038-VI).
Строк дії генерального плану населеного пункту не обмежується (частина дев`ята статті 17 Закону №3038-VI).
Як встановлено абзацом першим частини першої статті 18 Закону №3038-VI, план зонування території розробляється у складі комплексного плану, генерального плану населеного пункту з метою визначення умов та обмежень використання території у межах визначених функціональних зон. До затвердження генерального плану населеного пункту в межах території територіальної громади, щодо якої затверджено комплексний план (якщо обов`язковість розроблення генерального плану населеного пункту визначена рішенням про затвердження комплексного плану), межі функціональних зон та функціональне призначення територій у такому населеному пункті визначаються комплексним планом.
План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації (частина друга статті 18 Закону №3038-VI).
Відповідно до частини третьої статті 18 Закону №3038-VI зонування території здійснюється з дотриманням таких вимог:
1) урахування попередніх рішень щодо планування і забудови території;
2) виділення зон обмеженої містобудівної діяльності;
3) відображення існуючої забудови територій, інженерно-транспортної інфраструктури, а також основних елементів планувальної структури територій;
4) урахування місцевих умов під час визначення функціональних зон;
5) установлення для кожної зони дозволених і допустимих видів використання територій для містобудівних потреб, умов та обмежень щодо їх забудови;
6) узгодження меж зон з межами територій природних комплексів, смугами санітарно-захисних, санітарних, охоронних та інших зон обмеженого використання земель, червоними лініями;
7) відображення меж прибережних захисних смуг і пляжних зон водних об`єктів;
8) відображення обмежень (у тому числі меж) використання приаеродромної території, встановлених відповідно до Повітряного кодексу України.
Параметри використання території та будівель, запропонованих для розташування у межах декількох земельних ділянок або окремої земельної ділянки, зокрема функціональне призначення, граничні поверховість та площа забудови, можливе розміщення на ділянці, є обов`язковими для врахування під час зонування відповідної території (частина четверта статті 18 Закону №3038-VI).
Згідно з частиною п`ятою статті 18 Закону №3038-VI внесення змін до плану зонування території допускається за умови їх відповідності іншим положенням генерального плану населеного пункту, комплексного плану (за наявності).
Такі зміни розробляються, узгоджуються та затверджуються в порядку, визначеному цим Законом для розроблення, узгодження та затвердження комплексного плану, генерального плану населеного пункту.
Частиною першою статті 19 Закону №3038-VI установлено, що детальний план території деталізує положення генерального плану населеного пункту або комплексного плану та визначає планувальну організацію і розвиток частини території населеного пункту або території за його межами без зміни функціонального призначення цієї території. Детальний план території розробляється з урахуванням обмежень у використанні земель, у тому числі обмежень використання приаеродромної території, встановлених відповідно до Повітряного кодексу України.
Детальний план території розробляється за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради з метою визначення планувальної організації, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території, призначених для комплексної забудови чи реконструкції, та підлягає стратегічній екологічній оцінці.
Детальні плани територій одночасно з їх затвердженням стають невід`ємними складовими генерального плану населеного пункту та/або комплексного плану.
Відповідно до частини четвертої статті 19 Закону №3038-VI детальний план території визначає:
1) принципи планувально-просторової організації забудови;
2) червоні лінії та лінії регулювання забудови;
3) у межах визначеного комплексним планом, генеральним планом населеного пункту функціонального призначення режим та параметри забудови території, розподіл територій згідно з будівельними нормами;
4) містобудівні умови та обмеження (у разі відсутності плану зонування території) або уточнення містобудівних умов та обмежень згідно із планом зонування території;
5) потребу в підприємствах і закладах обслуговування населення, місце їх розташування;
6) доцільність, обсяги, послідовність реконструкції забудови;
7) черговість та обсяги інженерної підготовки території;
8) систему інженерних мереж;
9) порядок організації транспортного і пішохідного руху;
10) порядок комплексного благоустрою та озеленення, потребу у формуванні екомережі;
11) межі прибережних захисних смуг і пляжних зон водних об`єктів (у разі відсутності плану зонування території).
Детальний план території складається із графічних і текстових матеріалів (частина п`ята статті і19 Закону №3038-VI).
Згідно з частиною другою статті 24 №3038-VI зміна функціонального призначення територій не тягне за собою припинення обмежень у використанні земель, а також припинення права власності або права користування земельними ділянками, які були передані (надані) у власність чи користування до встановлення нового функціонального призначення територій, а також не тягне за собою обов`язковості зміни виду цільового призначення земельної ділянки незалежно від того, чи належить цей вид до переліку видів цільового призначення, встановлення яких є можливим у межах такої зони.
Забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.
Рішенням сімнадцятої сесії Кіровоградської міської ради двадцять третього скликання від 12 вересня 2000 року № 627 затверджено генеральний план м. Кіровограда, цим же рішенням зобов`язано управління містобудування архітектури розробити правила забудови м. Кіровограда та подати на розгляд міської ради.
Пунктом 86 рішення Кіровоградської міської ради від 26 вересня 2006 року № 112 затверджено проект планування житлового масиву з продовженням проїзду Підлісного, розроблений під забудову індивідуальними житловими будинками та погоджений контролюючими службами міста: управлінням містобудування, архітектури, екології та земельних відносин, міським управлінням земельних ресурсів, головним державним лікарем м. Кіровограда, міською районною екологічною інспекцією, відділом охорони культурної спадщини управління культури ОДА згідно зі схемою планування (витяг з рішення долучено до позовної заяви).
Визначено категорію земель як землі житлової громадської забудови (запасу), склад угідь під проектними присадибними ділянками - одно та двоповерхової житлової забудови, під проектними ділянками для ведення садівництва - рілля, проектними вулицями - вулиць, набережних, площ.
Пунктом 87 даного рішення надано згоду на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у приватну власність громадянам м. Кіровограда за рахунок земель запасу по проїзду ОСОБА_3 , згідно зі схемою планування розробленою під забудову індивідуальними житловими будинками для будівництва обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ведення садівництва. 
Таким чином, Кіровоградська міська рада своїм рішенням визначила категорію земельних ділянок по проїзду ОСОБА_3 , як землі житлової та громадської забудови та ріллі за рахунок земель запасу по проїзду ОСОБА_3 .
Рішення десятої сесії п`ятого скликання Кіровоградської міської ради від 16 вересня 2008 року № 1260 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 » затверджено проект землеустрою та передано у власність за рахунок земель житлової та громадської забудови, що перебувають в запасі, для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд, а також для ведення садівництва земельні ділянки загальною площею 2200,00 кв.м., що знаходяться по проїзду Підлісному, а 30 жовтня 2008 року ОСОБА_2 видано державний акт на право власності, який зареєстрований Управлінням Держкомзему в м. Кіровограді.
Як вбачається з висновку начальника управління містобудування, архітектури, екології та земельних відносин від 12 червня 2007 року №2135 ОСОБА_4 - дослідивши проект землеустрою та відповідно до містобудівної документації управління погодило проект відведення земельної ділянки та передачу її у власність (в тому числі ОСОБА_2 ), загальною площею 17600, 00 кв.м. по проїзду ОСОБА_3 , що в м. Кіровограді для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд, а також введення садівництва. 
Крім того, погоджений з усіма контролюючим органами та управліннями проект землеустрою після доопрацювання пройшов 17 жовтня 2008 року державну землевпорядну експертизу, яка згідно позитивного висновку не виявила порушень вимог законодавства, встановлених стандартів, норм та правил.
Рішенням десятої сесії п`ятого скликання Кіровоградської міської ради від 16 вересня 2008 року № 1260 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджено проект землеустрою та передано у власність 2200,00 кв.м. земельної ділянки по проїзд ОСОБА_3 за рахунок земель житлової та громадської забудови, що перебувають в запасі, з них 1000, 00 кв.м. для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд та 1200,00 кв.м. землі для ведення садівництва (копію рішення додано до позовної заяви).
Також судом встановлено, що 01.08.2011 року Кіровоградським окружним адміністративним судом вже розглядалося питання правомірності віднесення земельних ділянок по проїзду Підлісному до земель житлової та громадської забудови, та було ухвалено постанову у справі №2а-1606/10/1170. В межах розгляду вказаної справи встановлено, що станом на 06.11.2008 року земельні ділянки по проїзду Підлісному вже відносилися до категорії землі житлової та громадської забудови, по угіддях землі зелених насаджень загального користування та землею рекреаційного призначення не була (постанова у справі №2а-1606/10/1170 https://reyestr.court.gov.ua/Review/56375024).
Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-9950117942026 від 16.02.2026 року встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 3510100000:04:046:0094, розташована за адресою: АДРЕСА_1 відноситься до категорії земель: землі сільськогосподарського призначення, вид цільового призначення земельної ділянки - для індивідуального садівництва та зареєстрована у Кіровоградському районному відділі КРФ ДП «ЦДЗК при Держкомземі України» 30.10.2008.
Однак, відповідно до викопіювання із плану зонування м. Кіровограда (м.Кропивницького), встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 3510100000:04:046:0094 розташована у зонах Р-2 (рекреаційні зони активного відпочинку). 
За приписами статті 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення.
Частиною 3 статті 20 Земельного кодексу України передбачено, що категорія земель та вид цільового призначення земельної ділянки визначаються в межах відповідного виду функціонального призначення території, передбаченого затвердженим комплексним планом просторового розвитку території територіальної громади або генеральним планом населеного пункту.
Згідно із частинами 4, 5 статті 20 Земельного кодексу України при внесенні до Державного земельного кадастру відомостей про встановлення або зміну цільового призначення земельної ділянки належність земельної ділянки до відповідної функціональної зони визначається за даними Державного земельного кадастру.

Відомості про цільове призначення земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру.
Класифікатор видів цільового призначення земельних ділянок, видів функціонального призначення територій та співвідношення між ними, а також правила його застосування з визначенням категорій земель та видів цільового призначення земельних ділянок, які можуть встановлюватися в межах відповідної функціональної зони, затверджуються Кабінетом Міністрів України. Зазначені класифікатор та правила використовуються для ведення Державного земельного кадастру і містобудівного кадастру.
Віднесення земельних ділянок до певних категорії та виду цільового призначення земельних ділянок має відповідати класифікатору та правилам, зазначеним в абзаці першому цієї частини.
Частиною 10 статті 20 Земельного кодексу України передбачено, що включення земельної ділянки із визначеним видом цільового призначення до меж функціональної зони не тягне за собою обов`язковості зміни виду її цільового призначення незалежно від того, чи належить цей вид до переліку видів цільового призначення, визначення яких є можливим у межах такої зони.
Статтею 180 Земельного кодексу України визначено, що зонування земель здійснюється в межах територій територіальних громад.
При зонуванні земель встановлюються вимоги щодо допустимих видів забудови та іншого використання земельних ділянок у межах окремих зон.
Зонування земель здійснюється відповідно до закону.
Відповідно до підпункту «в» пункту 5 розділу 2 Плану зонування території міста Кіровограда види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем в межах вимог, встановлених законодавством до використання земель цієї категорії, відповідно зонінгу, іншої містобудівної документації та документації із землеустрою.
Таким чином, під час розроблення плану зонування території населеного пункту як складової частини генерального плану такого населеного пункту підлягають врахуванню актуальні відомості Державного земельного кадастру, зокрема щодо категорій земель та видів цільового призначення земельних ділянок.
З матеріалів справи вбачається, що під час розроблення та затвердження містобудівної документації «План зонування території міста Кіровограда» при визначенні функціональної зони території, на якій розташована земельна ділянка з кадастровим номером 3510100000:04:046:0094, не було враховано актуальних відомостей Державного земельного кадастру щодо категорії земель, відповідно до яких зазначена земельна ділянка відноситься до категорії земель землі сільськогосподарського призначення, вид цільового призначення земельної ділянки для індивідуального садівництва.
Доказів протилежного відповідачем судам першої та апеляційної інстанцій не надано, та в матеріалах справи такі докази відсутні.
З огляду на викладене, суд першої дійшов висновку, що рішення двадцять восьмої сесії шостого скликання Кіровоградської міської ради від 17 вересня 2013 року №2456 «Про затвердження містобудівної документації «План зонування території міста Кіровограда» в частині затвердження містобудівної документації «План зонування території міста Кіровограда», якою земельну ділянку з кадастровим номером 3510100000:04:046:0094 віднесено до територій з функціональним призначенням Р-2 рекреаційної зони активного відпочинку та ТР-2 зони магістральних вулиць, майданів в межах червоних ліній, є необґрунтованим, у зв`язку з чим у цій частині підлягає визнанню протиправним та скасуванню, з чим погоджується колегія суддів.
Рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог сторонами не оскаржується, а тому апеляційним судом в цій частині рішення суду не переглядається.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 КАС України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 КАС України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Кропивницької міської ради на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 березня 2026 року в адміністративній справі №340/7333/25 залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 березня 2026 року в адміністративній справі №340/7333/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 

Головуючий - суддя І.В. Юрко 

суддя С.В. Чабаненко 

суддя С.В. Білак