Справа № 420/3392/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю “МОДНА ХВИЛЯ” до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,
встановив:
I. Зміст позовних вимог.
До суду з позовною заявою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю “МОДНА ХВИЛЯ” (далі – позивач, ТОВ “МОДНА ХВИЛЯ”) до Одеської митниці (далі - відповідач), в якій просить 
- визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500020/2025/000283/2 від 05.09.2025, №UA500020/2025/000296/2 від 15.09.2025, № UA500020/2025/000299/2 від 17.09.2025, № UA500020/2025/000303/2 від 22.09.2025, № UA500020/2025/000304/2 від 22.09.2025.
- визнати протиправними та скасувати картки відмови Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2025/000422 від 05.09.2025, №UA500020/2025/000438 від 15.09.2025, №UA500020/2025/000444 від 17.09.2025, №UA500020/2025/000448 від 22.09.2025, № UA500020/2025/000449 від 22.09.2025.
II. Позиція сторін.
На обґрунтування вказаних вимог представник позивача вказує, що ТОВ “МОДНА ХВИЛЯ”, як Комісіонером, було укладено ряд договорів комісії, зокрема, 1) договір комісії від 07.04.2025 р. № 070425_1 з Комітентом ТОВ “ПРИВАТДОМ”, 2) договір комісії від 07.04.2025 р. № 070425_2 з Комітентом ТОВ “КЬЮ. ЕФ. ЕМ. СЕРВІС”, 3) договір комісії від 29.08.2025 р. № 290825_1 з Комітентом ТОВ “СОРТФАЙ”, за умовами яких Комісіонер бере на себе зобов`язання від свого імені і за рахунок Комітента знаходити за межами митного кордону України, здійснювати придбання і доставку на митну територію України Товар, необхідний Комітенту у відповідності з технічними і якісними характеристиками за найменуваннями і у кількості, вказаними в заявках, а також здійснювати всі необхідні платежі для митного оформлення товару. Так, на виконання умов вищевказаних договорів комісії, 07.04.2025 TOB “МОДНА ХВИЛЯ” був укладений контракт № MH/ST з компанією - продавцем “Soltera Trade Limited” (Гонконг), за умовами якого Продавець зобов`язується продавати Товар, а покупець - купувати його згідно з умовами, які зазначені в цьому Контракті та підтверджені інвойсами до кожної окремої поставки. Згідно умов вказаного контракту, на митну територію України на умовах поставки СРТ - Харків був ввезений для ТОВ “МОДНА ХВИЛЯ” товар за найменуванням, кількістю, ціною, вартістю, платежем, визначеним в інвойсах на кожну партію товару. З метою митного оформлення товару декларантом позивача у період з 05.09.2025 по 22.09.2025 до Митниці були подані 5 ( п`ять) митних декларацій, а саме МД № 25UA500020006902U6, МД № 25UA500020007098U0, МД№ 25UA500020007166U5, МД № 25UA500020007335U7, МД№ 25UA500020007336U6 та перелік документів, що підтверджують митну вартість товарів, визначену за основним (першим) методом - за ціною договору (контракту), що не заперечується відповідачем та підтверджується наведеним у картках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення переліком таких документів. Крім того, на запити Митниці Позивачем були додатково надані документи, а відтак уповноваженою особою було надано всі необхідні документи, що були в наявності, які підтверджують числові значення митної вартості товару, підлягають обрахунку, що відповідає вимогам чинного законодавства України, в тому числі Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI. За результатами розгляду поданих позивачем документів, Митницею були прийняті рішення про коригування митної вартості товарів UA500020/2025/000283/2 від 05.09.2025, № UA500020/2025/000296/2 від 15.09.2025, № UA500020/2025/000299/2 від 17.09.2025, № UA500020/2025/000303/2 від 22.09.2025, № UA500020/2025/000304/2 від 22.09.2025, якими застосовано резервний метод визначення митної вартості, та прийнято Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2025/000422, №UA500020/2025/000438, № UA500020/2025/000444, № UA500020/2025/000448, № UA500020/2025/000449. Оскільки декларант відповідно до частин 1 та 2 ст. 53 МК України на дав до Митниці документи, які підтверджують всі складові задекларованої митної вартості товарів, не мали розбіжностей, то за позицією Позивача в Одеській митниці буди відсутні законні підстави для прийняття рішень про коригування митної вартості та карток відмови в митному оформленні випуску чи пропуску товарів, що стало підставою звернення до суду з даним позовом.
20.05.2026 р. судом зареєстровано від відповідача відзив на позовну заяву, яким заперечує проти задоволення позову, вказуючи, що декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подані митні декларації (МД) № 25UA500020006902U6 від 05.09.2025, № 25UA500020007098U0 від 15.09.2025, № 25UA500020007166U5 від 17.09.2025, № 25UA500020007335U7 від 22.09.2025, № 25UA500020007336U6 від 22.09.2025, відповідно до яких за умовами поставки CPT на митну територію України надійшов товар ТОВ «МОДНА ХВИЛЯ». Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митними деклараціями (МД) № 25UA500020006902U6 від 05.09.2025, № 25UA500020007098U0 від 15.09.2025, № 25UA500020007166U5 від 17.09.2025, № 25UA500020007335U7 від 22.09.2025, № 25UA500020007336U6 від 22.09.2025 позивачем подані документи, які зазначені у графі 44 МД. На виконання вимог статті 54 МКУ під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митними деклараціями (МД) № 25UA500020006902U6 від 05.09.2025, № 25UA500020007098U0 від 15.09.2025, № 25UA500020007166U5 від 17.09.2025, № 25UA500020007335U7 від 22.09.2025, № 25UA500020007336U6 від 22.09.2025 встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності та не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 рішень про коригування митної вартості товарів № UA500020/2025/000283/2 від 05.09.2025, № UA500020/2025/000296/2 від 15.09.2025, № UA500020/2025/000299/2 від 17.09.2025, № UA500020/2025/000303/2 від 22.09.2025, № UA500020/2025/000304/2 від 22.09.2025. Оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 МКУ, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості. Оскільки надіслані декларантом додаткові документи (прайс-листи) не усунули вказані вище розбіжності, то вказане свідчить про не подання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ, що стало підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів № № UA500020/2025/000283/2 від 05.09.2025, №UA500020/2025/000296/2 від 15.09.2025, № UA500020/2025/000299/2 від 17.09.2025, № UA500020/2025/000303/2 від 22.09.2025, № UA500020/2025/000304/2 від 22.09.2025 року та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. При цьому, за результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом було обрано другорядний метод визначення митної вартості – резервний метод (метод 2 ґ). З огляду на вказане, під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача Одеська митниця діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, а тому відсутні підстави для задоволення позову.
III. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду Іванова Е.А. від 24.02.2026 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду Іванова Е.А. від 13.04.2026 р. позовну заяву залишено без руху.
Розпорядженням керівника апарату Одеського окружного адміністративного суду від 27.04.2026 р. № 86 призначено повторний автоматизований розподіл справи.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2026 року справу передано на розгляд судді Дубровній В.А.
Ухвалою суду від 07.05.2026 прийнято до провадження. 
Ухвалою суду від 22.05.2026 р. відмовлено у задоволені клопотання Одеської митниці про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом.
Відтак, суд розглядає дану справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
07.04.2025 між ТОВ “ПРИВАТДОМ” (Комітент) та ТОВ “МОДНА ХВИЛЯ” (Комісіонер) укладений договір комісії № 070425_1, пунктом 1.1 якого передбачено, що Комісіонер бере на себе зобов`язання від свого імені і за рахунок Комітента знаходити за межами митного кордону України, здійснювати придбання і доставку на митну територію України Товар, необхідний Комітенту у відповідності з технічними і якісними характеристиками за найменуваннями і у кількості, вказаними в заявках, а також здійснювати всі необхідні платежі для митного оформлення товару.
07.04.2025 між ТОВ “КЬЮ. ЕФ. ЕМ. СЕРВІС” (Комітент) та ТОВ “МОДНА ХВИЛЯ” (Комісіонер) укладений договір комісії № 070425_2, пунктом 1.1 якого передбачено, що Комісіонер бере на себе зобов`язання від свого імені і за рахунок Комітента знаходити за межами митного кордону України, здійснювати придбання і доставку на митну територію України Товар, необхідний Комітенту у відповідності з технічними і якісними характеристиками за найменуваннями і у кількості, вказаними в заявках, а також здійснювати всі необхідні платежі для митного оформлення товару.
29.08.2025 між ТОВ “СОРТФАЙ” (Комітент) та ТОВ “МОДНА ХВИЛЯ” (Комісіонер) укладений договір комісії № 290825_1, пунктом 1.1 якого передбачено, що Комісіонер бере на себе зобов`язання від свого імені і за рахунок Комітента знаходити за межами митного кордону України, здійснювати придбання і доставку на митну територію України Товар, необхідний Комітенту у відповідності з технічними і якісними характеристиками за найменуваннями і у кількості, вказаними в заявках, а також здійснювати всі необхідні платежі для митного оформлення товару.
07.04.2025 між компанією “Soltera Trade Limited”, Гонконг (Продавець) та TOB “МОДНА ХВИЛЯ” (Покупець) укладений контракт № MH/ST, пунктом 1.2. якого передбачено, що продавець зобов`язується продавати Товар, а покупець - купувати його згідно з умовами, які зазначені в цьому Контракті та підтверджені інвойсами до кожної окремої поставки. Відповідно до пункту 2.1. цього контракту вид, кількість, ціна та умови поставки Товару узгоджуються сторонами та зазначаються в інвойсах, що є невід`ємною частиною Контракту. Згідно пункту 3.2. контракту для кожної окремої поставки умови постачання, згідно з Інкотермс 2020, будуть уточнені в Інвойсах.
У період з 15.09.2025 по 22.09.2025 року відповідно до умов вказаного контракту № MH/ST від 07.04.2025 р. та інвойсів (invoice) № SOL-260625-1DRSS від 26.06.2025, № SOL-020725-8DGAC від 02.07.2025, № SOL-180625-1DRHH від 18.06.2025, № SOL-070425-1DRKZ від 07.04.2025, № SOL-250625-5SQMU від 25.06.2025 на умовах поставки CPT UA Kharkiv (м.Харків) на митну територію України ввезено товар та з метою його митного оформлення декларантом були подані наступні митні декларації, зокрема
1) (МД) № 25UA500020006902U6 щодо Товару № 1 - полотна трикотажні ворсові, машинного в`язання, виготовлені з синтетичнихволокон, пофарбовані - тканина ворсова, може використовуватись для оздоблення, пошиву та у клінінговому сервісіу рулонах, в асортименті, всього 579 рулонів. Торговельна марка - JASSCOLLECTION. Виробник - PUTIAN LONGMAO TRADING CO, LTD. Країна виробництва CN;
2) (МД) № 25UA500020007098U0 щодо Товару №1- тканина трикотажна машинного в`язання, із синтетичнихволокон, пофарбована, може використовуватись для пошиву, оздоблення, для будівельних робіт, для пакування, в асортименті, у рулонах, всього 67630 метрів, 234 пакунка; Торговельна марка - Stextile. Виробник - DIVYANSHI FASHION CO, LTD. Країна виробництва CN; щодо Товару № 2 - тканини трикотажні ворсові, машинного в`язання, виготовлені з синтетичних волокон, пофарбовані, можуть використовуватись для пошиву, оздоблення, для будівельних робіт, для пакування, в асортименті, у рулонах, всього 25840 метрів, 358 пакунків. Торговельна марка - Stextile. Виробник - DIVYANSHI FASHION CO, LTD. Країна виробництва CN
3) (МД) № 25UA500020007166U5 щодо Товару № 1 - тканини трикотажні ворсові, машинного в`язання, виготовлені із штучних, синтетичних штапельних волокон, пофарбовані, використовуються для пошиву,, в асортименті, у рулонах, всього 643 рулони. Торговельна марка - HSTextile. Виробник - SHAOXING HANDSOME TEXTILE CO., LTD. Країна виробництва CN;
4) (МД) № 25UA500020007335U7 щодо Товару №1- тканина трикотажна машинного в`язання, із синтетичнихволокон, пофарбована, може використовуватись для пошиву, оздоблення, для будівельних робіт, для пакування, в асортименті, у рулонах, всього 2056 рулонів. Торговельна марка - MEX Textile. Виробник - SHAOXING KAIMING TEXTILES CO., LTD. Країна виробництва CN;
5) (МД) № 25UA500020007336U6 щодо Товару № 1 - тканини трикотажні ворсові, машинного в`язання, виготовлені із штучних, синтетичних штапельних волокон, пофарбовані, використовуються дляпошиву, в асортименті, у рулонах, всього 474 рулони. Торговельна марка - Jtextile. Виробник - PRESTIGE TEXTILES LIMITED. Країна виробництва CN; щодо Товару № 2 - Трикотажне полотно поперечне в`язане, машинного в`язання, виготовлено з поперечних синтетичних волокон, пофарбоване в різні кольори, без покриття та просочення, використовується для пошиву, в асортименті, у рулонах, всього 255 рулоннів. Торговельна марка - Jtextile. Виробник - PRESTIGE TEXTILES LIMITED. Країна виробництва CN.
Разом з вказаними митними деклараціями декларантом позивача до Одеської митниці подано перелік документів, які зазначені у графі 44 відповідної МД, що підтверджують заявлену митну вартість товарів з урахуванням обраного методу її визначення, а саме, за основним (першим) методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), зокрема
- разом з (МД) № 25UA500020006902U6 надано: пакувальний лист б/н від 26.06.2025, інвойс (invoice) № SOL- 260625-1DRSS від 26.06.2025, міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) № 6261 від 03.09.2025, декларація про походження товару № SOL-260625-1DRSS від 26.06.2025, контракт № MH/ST від 07.04.2025, договір комісії № 070425 2 від 07.04.2025, договір № 8 від 29.07.2025 про надання послуг по декларуванню та митному оформленні товарів, акт про зважування від 05.09.2025, заява на проведення фізичного огляду від 05.09.2025..
- разом з (МД) № 25UA500020007098U0 надано: пакувальний лист б/н від 02.07.2025, інвойс (invoice) № SOL- 020725-8DGAC від 02.07.2025, міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) № б/н від 02.09.2025, декларація про походження товару № SOL-020725-8DGAC від 02.07.2025, контракт № MH/ST від 07.04.2025, договір комісії № 070425_1 від 07.04.2025, договір № 8 від 29.07.2025 про надання послуг по декларуванню та митному оформленні товарів, акт про зважування від 15.09.2025, заява на проведення фізичного огляду від 15.09.2025.
- разом з (МД) № 25UA500020007166U5 надано: пакувальний лист б/н від 18.06.2025, інвойс (invoice) № SOL- 180625-1DRHH від 18.06.2025, міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) № 5247 від 15.09.2025, декларація про походження товару № SOL-180625-1DRHH від 18.06.2025, контракт № MH/ST від 07.04.2025, договір № 8 від 29.07.2025 про надання послуг по декларуванню та митному оформленні товарів, акт про зважування від 17.09.2025, заява на проведення фізичного огляду від 17.09.2025 р.,
- разом з (МД) № 25UA500020007335U7 надано пакувальний лист б/н від 07.04.2025, інвойс (invoice) № SOL- 070425-1DRKZ від 07.04.2025, міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) № 2280 від 18.09.2025, декларація про походження товару № SOL-070425-1DRKZ від 07.04.2025, контракт № MH/ST від 07.04.2025, договір комісії № 070425 1 від 07.04.2025, договір № 8 від 29.07.2025 про надання послуг по декларуванню та митному оформленні товарів, акт про зважування від 22.09.2025, заява на проведення фізичного огляду від 22.09.2025р., 
- разом з (МД) № 25UA500020007336U6 надано пакувальний лист б/н від 25.06.2025, інвойс (invoice) № SOL- 250625-5SQMU від 25.06.2025, міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) № 1004 від 18.09.2025, декларація про походження товару № SOL-250625-5SQMU від 25.06.2025, контракт № MH/ST від 07.04.2025, договір комісії № 290825_1 від 29.08.2025, договір № 8 від 29.07.2025 про надання послуг по декларуванню та митному оформленні товарів, акт про зважування від 22.09.2025, заява на проведення фізичного огляду від 22.09.2025 р.
Подання вищезазначених документів разом з митними деклараціями також підтверджується картками відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, в яких наведений аналогійний перелік документів.
У зв`язку зі спрацюванням профілів ризику системи управління ризиками 105-2 та 106-2 щодо можливого заниження митної вартості товарів, а також з тим, що подані декларантом документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, Митницею були направленні декларанту позивача електронні повідомлення, якими відповідно до частини 3 статті 53 МКУ зобов`язано протягом 10 календарних днів надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме:
- (МД) № 25UА500020006902U6, (МД) № 25UА500020007166U5 такі документи 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) копію митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову відповідно до ст. 254 МКУ; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
- (МД) № 25UА500020007098U0, (МД) №25UА500020007335U7, № 25UА500020007336U6 такі документи 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 7) копію митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову згідно до ст. 254 Митного кодексу України.
На виконання вказаних електронних повідомлень декларантами позивача були направлені супровідними листами від 05.09.2025, від 15.09.2025, 17.08.2025, 22.09.2025 прайс-лист № б/н від 26.06.2025 до МД № 25UA500020006902U6, прайс-листа від 02.07.2025 № б/н. до МД № 25UA500020007098U0, прайс-лист від 18.06.2025р б/н. до (МД) № 25UA500020007166U5, прайс лист № б/н від 07.04.2025 до (МД) № 25UA500020007335U7, прайс-лист № б/н від 25.06.2025 до (МД) № 25UA500020007336U6. Додатково повідомлено, що у встановлений термін інші додаткові витребувані митним органом надаватись не будуть.
Вважаючи, що подані декларантом документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, Одеською митницею були прийняті рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2025/000283/2 від 05.09.2025, №UA500020/2025/000296/2 від 15.09.2025, № UA500020/2025/000299/2 від 17.09.2025, № UA500020/2025/000303/2 від 22.09.2025, № UA500020/2025/000304/2 від 22.09.2025, якими митну вартість товарів скориговано за другорядним (резервним) методом. (метод “ 2ґ”) 
Крім того, Одеською митницею складено картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2025/000422 від 05.09.2025, №UA500020/2025/000438 від 15.09.2025, №UA500020/2025/000444 від 17.09.2025, №UA500020/2025/000448 від 22.09.2025, № UA500020/2025/000449 від 22.09.2025.
Товари, який надійшли на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за митними деклараціями (EМД) 25UA500020006902U6, 25UA500020007098U0, 25UA500020007166U5, 25UA500020007335U7, 25UA500020007336U6 за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI.
Сплату різниці митних платежів за митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, при митному оформленні товарів забезпечено фінансовою гарантією у розмірі 1 015 511,36 грн. шляхом внесення коштів на відповідний рахунок митного органу.
Вважаючи рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
V. Норми права, які застосував суд.
Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Митний кодекс України від 13.03.2012 № 4495-VI, у редакції на час виникнення спірних правовідносин ( надалі - МК України) визначає, зокрема
- митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. ( стаття 49 МК України);
- декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. ( частина друга статті 52 МК України)
- у випадках, передбачених цим Кодексом декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. ( стаття 53 МК України)
- перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, наведено у частині другій статті 53 МК України.
- у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи (згідно з переліком). ( частина третя статті 53 МК України);
- забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. ( частина п`ята - шоста статті 53 МК України);
- митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості ( пункти 1 та 2 частини п`ятої статті 54 МК України);
- митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.( частина шоста статті 54 МК України);
- рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. ( частина друга статті 55 МК України);
- у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу на строк 90 днів з дня випуску товарів. ( частина сьома статті 55 МК України);
- протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються. ( частина восьма статті 55 МК України);
- визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. ( частини перша-четверта статті 57 МК України)
- у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. ( частини 5-6 статті 57 МК України).
- метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.(частина друга статті 58 МК України)
- митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. ( частини четверта - п`ята статті 58 МК України).
VI. Оцінка та висновок суду.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору), але обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларанті. Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України.
При цьому, контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях (постанови, від 12 березня 2019 року у справі №826/2313/16, від 27 березня 2020 року у справі №540/2605/18, від 25 листопада 2020 року у справі №1.380.2019.001657, від 15 квітня 2021 року у справі №804/14964/15, від 02 травня 2024 року у справі № 520/22458/23) звертав увагу на те, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності.
Отже, митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Повертаючись до обставин даної справи, предметом оскарження у даній справі є рішення № UA500020/2025/000283/2 від 05.09.2025, №UA500020/2025/000296/2 від 15.09.2025, № UA500020/2025/000299/2 від 17.09.2025, № UA500020/2025/000303/2 від 22.09.2025, № UA500020/2025/000304/2 від 22.09.2025 про коригування митної вартості товарів, які вмотивовані не поданням декларантом усіх документів згідно переліку та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ, та не спростуванням додатково поданими документами сумніву, який виник у митного органу щодо обґрунтованості визначення декларантом митної вартості товару за ціною контракту.
Перелік обставин та відомостей, які вплинули на коригування митної вартості товарів, зазначено у пункті 33 оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів.
Так, у пункті 33 рішення № UA500020/2025/000283/2 від 05.09.2025 наведено наступні обставини:
1) відповідно до рахунку-фактури (інвойсу) від 26.06.2025 № SOL-260625-1DRSS (графа 20 ЕМД) товар поставляється на умовах CPT Kharkiv, що означає, що продавець передає товар перевізнику чи іншій особі, номінованому продавцем, в узгодженому місці (м. Харків), та, що продавець повинен укласти договір про перевезення та понести витрати на перевезення, необхідні для доставки товару в узгодженому місці призначення. Тобто всі витрати на перевезення, необхідні для доставки товару в узгодженому місці призначення (в даному випадку Харків) несе продавець, і, відповідно, витрати на перевезення до м. Харків є невід`ємною складовою митної вартості товару, що оцінюється. Проте до митного оформлення зазначений документ не надавався. Отже, декларантом не надано належних документальних підтверджень складових митної вартості, визначених пунктами 5, 6 частини десятої статті 58 Кодексу;
2) рахунок-фактура (інвойс) від 26.06.2025 № SOL-260625-1DRSS визначає вартість товару за рулон, проте ні в зазначеному документі, ні в будь-якому іншому не вказано розміри рулону, що впливає на вартість товару і може свідчити про наявність інших, деталізованих домовленостей щодо предмету купівлі- продажу та вартості товарів. 
3) Відповідно до умов викладених у Рахунку-фактурі (інвойс) 26.06.2025 № SOL-260625-1DRSS оплата за товар здійснюється шляхом банківського безготівкового переказу з відтермінуванням 180 днів з дати перетину кордону, а п.5.1 Контракту від 07.04.2025 № MH/ST оплата за товар здійснюється шляхом банківського безготівкового переказу з відтермінуванням 90 днів з дати перетину кордону.Вказана схема розрахунків за поставлений товар, з урахуванням наявності посередника у вказаній зовнішньоекономічній операції, суперечить світовій практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ.
У пункті 33 рішення № UA500020/2025/000296/2 від 15.09.2025 наведено наступні обставини:
1) в пакувальному листі від 02.07.2025 № Б/н серед описових відомостей зазначено щодо наявності на товару згідно ЕМД від 15.09.2025 №25UA500020007098U0 торговельна марка MTITextile, проте в графі 31 мд зазначена інша торговельна марка STextile , інвойсі від 02.07.2025 № SOL -020725-8DGAC відомості щодо торговельної марки відсутні. З огляду на зміст наданого до митного контролю інвойсу, продавцем визначалась вартість товарів без урахування їх виробника та торгової марки; 
2) відповідно до ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до наданого інвойсу, поставка товару здійснюється на умовах CPT Kharkiv, тобто вартість страхування не включена у вартість товару. Слід зауважити, що страхові документи подаються незалежно від того, ким саме здійснювалось страхування, а тому відсутність таких документів не дає можливості впевнитись в достовірності заявлених відомостей щодо вартості оцінюваного товару; 
3) відповідно до рахунку-фактури (інвойсу) від 02.07.2025 № SOL-020725-8DGAC (графа 20 ЕМД) товар поставляється на умовах CPT Kharkiv, що означає, що продавець передає товар перевізнику (в даному випадку ФОП ОСОБА_1 ) чи іншій особі, номінованому продавцем, в узгодженому місці (м. Харків), та, що продавець повинен укласти договір про перевезення та понести витрати на перевезення, необхідні для доставки товару в узгодженому місці призначення. Тобто всі витрати на перевезення, необхідні для доставки товару в узгодженому місці призначення (в даному випадку Харків) несе продавець, і, відповідно, витрати на перевезення до м.Харків є невід`ємною складовою митної вартості товару, що оцінюється. Проте до митного оформлення зазначений документ не надавався. Отже, декларантом не надано належних документальних підтверджень складових митної вартості, визначених пунктами 5, 6 частини десятої статті 58 Кодексу; 
4) Відповідно до умов викладених у Рахунку-фактурі (інвойс) від 02.07.2025 № SOL-020725-8DGAC за товар здійснюється шляхом банківського безготівкового переказу з відтермінуванням 180 днів з дати перетину кордону, а п.5.1 Контракту від 07.04.2025 № MH/ST оплата за товар здійснюється шляхом банківського безготівкового переказу з відтермінуванням 90 днів з дати перетину кордону. Вказана схема розрахунків за поставлений товар, з урахуванням наявності посередника у вказаній зовнішньоекономічній операції, суперечить світовій практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ.
У пункті 33 рішення № UA500020/2025/000299/2 від 17.09.2025:наведено наступні обставини:
1) Рахунок-фактура (інвойс) визначає вартість товару за рулон, проте ні в зазначеному документі, ні в будь-якому іншому не вказано розміри рулону, що впливає на вартість товару і може свідчити про наявність інших, деталізованих домовленостей щодо предмету купівлі-продажу та вартості товарів. 
2) В пакувальному листі від 18.06.2025 № Б/н зазначена наявність торговельної марки “STTextile”, проте в інвойсі відомості щодо ТМ відсутні, що може свідчити про неврахування такої характеристики при встановленні вартості товару. 
3) Відповідно до умов викладених у Рахунку- фактурі (інвойс) та п.5.1 Контракту, оплата за товар здійснюється шляхом банківського безготівкового переказу з відтермінуванням 90 днів з дати перетину кордону. Вказана схема розрахунків за поставлений товар, з урахуванням наявності посередника у вказаній зовнішньоекономічній операції, суперечить світовій практиці та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ. 
4) відповідно до ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до наданого інвойсу поставка товару здійснюється на умовах CPT Харків, тобто вартість страхування не включена у вартість товару. Разом з цим у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, інших перевізних документах) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.
У пункті 33 рішення № UA500020/2025/000303/2 від 22.09.2025 наведено наступні обставини:
1) в пакувальному листі від 07.04.2025 № Б/н серед описових відомостей зазначено щодо наявності на товару торговельної марки MAXTextile, проте в інвойсі від 07.04.2025 № SOL-070425-1DRKZ відомості щодо торговельної марки відсутні. З огляду на зміст наданого до митного контролю інвойсу, продавцем визначалась вартість товарів без урахування їх виробника та торгової марки;
2) відповідно до ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до наданого інвойсу, поставка товару здійснюється на умовах CPT Kharkiv, тобто вартість страхування не включена у вартість товару Слід зауважити, що страхові документи подаються незалежно від того, ким саме здійснювалось страхування, а тому відсутність таких документів не дає можливості впевнитись в достовірності заявлених відомостей щодо вартості оцінюваного товару; 
3) відповідно до рахунку-фактури (інвойсу) від 07.04.2025 № SOL-070425-1GVMM (графа 20 ЕМД) товар поставляється на умовах CPT Kharkiv, що означає, що продавець передає товар перевізнику (в даному випадку ФОП ОСОБА_2 ) чи іншій особі, номінованому продавцем, в узгодженому місці (м. Харків), та, що продавець повинен укласти договір про перевезення та понести витрати на перевезення, необхідні для доставки товару в узгодженому місці призначення. Тобто всі витрати на перевезення, необхідні для доставки товару в узгодженому місці призначення (в даному випадку Харків) несе продавець, і, відповідно, витрати на перевезення до м. Харків є невід`ємною складовою митної вартості товару, що оцінюється. Проте до митного оформлення зазначений документ не надавався. Отже, декларантом не надано належних документальних підтверджень складових митної вартості, визначених пунктами 5, 6 частини десятої статті 58 Кодексу;
4) рахунок-фактура (інвойс) від 07.04.2025 № SOL-070425-1DRKZ визначає вартість товару за рулон, проте ні в зазначеному документі, ні в будь-якому іншому не вказано розміри рулону, що впливає на вартість товару і може свідчити про наявність інших, деталізованих домовленостей щодо предмету купівлі-продажу та вартості товарів;
5) До митного оформлення не надано товаротранспортні документи (B/L, маніфест) за якими товар було доставлено з Китаю до Румунії та документи, які містять інформацію про витрати, пов`язані з перевантаженням товару з одного морського транспортного засобу на інший та на автомобільний ТЗ в порту призначення, вартість зберігання та організацію транспортно-експедиційного обслуговування за межами митної території України. До митного контролю не надано відомостей про включення таких витрат до митної вартості товарів.
У пункті 33 рішення № UA500020/2025/000304/2 від 22.09.2025 наведено наступні обставини:
1) в пакувальному листі від 25.06.2025№ Б/н серед описових відомостей зазначено щодо наявності на товару торговельної марки JTextile, проте в інвойсі від 25.06.2025№ SOL-250625-5SQMU відомості щодо торговельної марки відсутні. З огляду на зміст наданого до митного контролю інвойсу, продавцем визначалась вартість товарів без урахування їх виробника та торгової марки;
2) відповідно до ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися, витрати на страхування цих товарів. Відповідно до наданого інвойсу, поставка товару здійснюється на умовах CPT Kharkiv, тобто вартість страхування не включена у вартість товару Слід зауважити, що страхові документи подаються незалежно від того, ким саме здійснювалось страхування, а тому відсутність таких документів не дає можливості впевнитись в достовірності заявлених відомостей щодо вартості оцінюваного товару; 
3) рахунок-фактура (інвойс) від 25.06.2025 № SOL-250625-5SQMU визначає вартість товару за рулон, проте ні в зазначеному документі, ні в будь-якому іншому не вказано розміри рулону, що впливає на вартість товару і може свідчити про наявність інших, деталізованих домовленостей щодо предмету купівлі-продажу та вартості товарів;
4) До митного оформлення не надано товаротранспортні документи (B/L, маніфест) за якими товар було доставлено з Китаю до Румунії та документи, які містять інформацію про витрати, пов`язані з перевантаженням товару з одного морського транспортного засобу на інший та на автомобільний ТЗ в порту призначення, вартість зберігання та організацію транспортно-експедиційного обслуговування за межами митної території України. До митного контролю не надано відомостей про включення таких витрат до митної вартості товарів.
З огляду на те, що деякі наведені вище обставини та доводи Митниці, які вплинули на коригування митної вартості товарів в оскаржуваних рішеннях маються ознаки повторності, суд об`єднавши їх, надає правову оцінку кожному з них з посиланням на конкретне оскаржуване рішення.
Щодо висновку Митниці, відображеного в оскаржуваних рішеннях № UA500020/2025/000283/2, № UA500020/2025/000296/2, № UA500020/2025/000303/2 в частині не надання декларантом належних документальних підтверджень складових митної вартості, визначених пунктами 5, 6 частини десятої статті 58 Кодексу, а саме, оскільки товар поставляється на умовах CPT Kharkiv, відповідно витрати на перевезення до м. Харків є невід`ємною складовою митної вартості товару, суд вказує про таке.
Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, відповідно до умов поставки, визначених в рахунках-фактурах (інвойс) від 26.06.2025 № SOL-260625-1DRSS (графа 20 ЕМД), від 02.07.2025 № SOL-020725-8DGAC (графа 20 ЕМД), від 07.04.2025 № SOL-070425-1GVMM (графа 20 ЕМД) товар поставляється на умовах CPT Kharkiv ( Харків, Україна).
При цьому, Відповідач не заперечує, що на умовах CPT Kharkiv ( Харків, Україна) Продавець повинен укласти договір про перевезення та понести витрати на перевезення, необхідні для доставки товару в узгодженому місці призначення (м. Харків). Тобто, Продавець несе всі витрати на перевезення, необхідні для доставки товару до місця призначення (в даному випадку Харків).
Разом з тим, Митниця вважає, що витрати на перевезення до м. Харків є невід`ємною складовою митної вартості товару, що оцінюється, а відтак декларант повинен був надати документальне підтверджень складових митної вартості, визначених пунктами 5, 6 частини десятої статті 58 Кодексу.
За положеннями пунктів 5 та 6 частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Отже, зміст вказаних положень МК України свідчить про те, що витрати на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України додаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до неї.
Водночас, відповідно до умов Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс CPT (CARRIAGE PAID TO (... named place of destination, ФРАХТ/ПЕРЕВЕЗЕННЯ ОПЛАЧЕНО ДО (... назва місця призначення)), термін "фрахт/перевезення оплачено до ..." означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Це означає, що покупець приймає на себе всі ризики та будь-які інші витрати, що можуть виникнути після здійснення поставки товару у вищезазначений спосіб.
Під словом "перевізник" розуміється будь-яка особа, що на підставі договору перевезення зобов`язується здійснити або забезпечити здійснення перевезення товару залізницею, автомобільним, повітряним, морським, внутрішнім водним транспортом або комбінацією цих видів транспорту.
У випадку здійснення перевезення в узгоджений пункт призначення декількома перевізниками, перехід ризику відбувається в момент передачі товару першому з них.
Отже, відповідно до правил тлумачення терміну СРТ обов`язок оплатити витрати на перевезення Товару до названого місця призначення покладається на Постачальника Товару, та при поставці Товару такі витрати закладалися Постачальником самостійно до вартості Товару і додатковому відшкодуванню з боку Позивача не підлягали.
Вказане свідчить про те, що вартість транспортування включається до ціни товару і витрати на транспортування товару, були понесені не покупцем, а продавцем.
Вказаним на переконання суду спростовується довід Митниці щодо не надання декларантом документів на підтвердження транспортних витрат щодо перевезення товару до м. Харків, вважаючи їх невід`ємною складовою митної вартості товару, що оцінюється.
Як вбачається з графи 16 «Загальна сума за розрахунком (фактурна вартість товару)» та графи 17 « Заявлені декларантом складові митної вартості нарахування до ціни договору» МД 25UA500020006902U6, МД 25UA500020007098U0 та МД 25UA500020007335U7, то заявлена декларантом митна вартість товарів складається виключно з фактурної вартості товару, тобто вартості товару згідно інвойсу, при цьому інші складові митної вартості, які нараховуються до ціни договору декларантом не вказано.
З огляду на те, що в даному випадку Позивачем жодних витрат на транспортування Товару до місяця призначення м. Харків понесено не було, а обов`язок оплатити витрати на перевезення Товару до названого місця призначення покладається на Постачальника Товару, тому за правилами ч. 10 ст. 58 МК України витрати на перевезення на умовах CPT Kharkiv ( Харків, Україна) не підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони включалися до такої ціни. А відтак декларантом Позивача правомірно задекларовано митну вартість товарів за ціною контракту, яка складається виключно з фактурної вартості товару. 
Щодо висновку Митниці, відображеного в оскаржуваних рішеннях № UA500020/2025/000283/2, № UA500020/2025/000299/2, № UA500020/2025/000303/2, № UA500020/2025/000304/2 в частині не зазначення в рахунку-фактурі (інвойс) розмірів рулону, що впливає на вартість товару і може свідчити про наявність інших, деталізованих домовленостей щодо предмету купівлі- продажу та вартості товарів, суд вказує про таке. 
Відповідно до пункту 3 ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу).
Інвойс (іншими словами рахунок-фактура, англ. Invoice, франц. Facture, нім. Rechnung, італ. Fatture) – у міжнародній комерційній практиці документ, що надається продавцем покупцеві та містить перелік товарів, їх кількість і ціну, за якою вони поставлені покупцеві, формальні особливості товару (колір, вага ті інші), умови поставки і відомості про відправника та одержувача. Виписка інвойсу свідчить про те, що (крім випадків, коли постачання здійснюється по передоплаті) у покупця з`являється обов`язок оплати товару відповідно до зазначених умовами, а також про те, що товар відвантажено відповідно до умов поставки.
Фактично інвойс є розрахунково-платіжним документом, що передбачає тільки виставлення певних сум до оплати покупцям за товари, що поставляються (або вже фактично поставлені) чи послуги, що надаються (або фактично надані).
Затвердженої форми інвойсу та вимог щодо його заповнення законодавством України не передбачено.
При цьому, обґрунтованість позиції відповідача щодо ідентифікації поставки товару у даному випадку можлива лише у разі зазначення в рахунку-фактурі (інвойс) від 26.06.2025 № SOL-260625-1DRSS, від 07.04.2025 № SOL-070425-1DRKZ, від 25.06.2025 № SOL-250625-5SQMU розмірів рулону, є необґрунтованою, оскільки відповідач не спростовує можливість проведення ідентифікації вказаних інвойсів з поставкою товару на основі інших документів, доданих на підтвердження митної вартості товару. Так, у даному випадку декларантом разом з митною декларацією були надані, серед іншого, контракт № MH/ST від 07.04.2025 року, пакувальні листи від 26.06.2025, від 18.06.2025, від 07.04.2025, від 25.06.2025 р., міжнародні ТТН (CMR), декларації про походження товару.
Також суд приймає до уваги, що умовами контракту № MH/ST від 07.04.2025 року сторонами не визначались вимоги до змісту інвойсів, в тому числі щодо розміру рулонів.
Таким чином, наведені відповідачем твердження є необґрунтованими та спростовують сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей.
Щодо висновку Митниці, відображеного в оскаржуваних рішеннях № UA500020/2025/000283/2, UA500020/2025/000296/2, UA500020/2025/000299/2, в частині того, відтермінування оплати товару відповідно до рахунку-фактурі (інвойс) 180 днів з дати перетину кордону, а за умовами п.5.1 Контракту від 07.04.2025 № MH/ST -90 днів з дати перетину кордону може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товарів як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ, суд враховує наступне.
Так, згідно п.5.1 Контракту від 07.04.2025 № MH/ST оплата Товару здійснюється із відстрочкою на 90 днів після перетину Товаром митного кордону України.
При цьому, у відповідь на повідомлення Митниці щодо надання додаткових документів, ТОВ «СІАР ГРУП», як декларант ТОВ «МОДНА ХВИЛЯ» у листах від 05.09.2025 р., від 15.09.2025 р., від 17.09.2025 р., повідомив Митницю, зокрема, що банківські платіжні документів немає, в зв`язку з тим, що оплата за дану партію товару не проводилась. Умовами п.5.1 Контракту обумовлено можливість відстрочки платежу, чим скористався отримувач, згідно рахунку-фактури відстрочка 90 днів після перетину Товаром митного кордону України. Переказ коштів буде проведено після випуску товару у вільний обіг.
При цьому, суд наголошує на тому, що спосіб здійснення оплати за поставлений товар (готівковий, безготівковий) так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) ніяким чином не впливає на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені).
Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 17.04.2018 у справі №815/329/17 та постанові від 12.03.2019 у справі №803/3649/15.
За правовою позицією Верховного Суду у постанові від 29 липня 2020 року по справі № 420/1709/19 (провадження № К/9901/34107/19) у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови, на яких має здійснитися оплата за товар, якщо вони безпосередньо не впливають на ціну товару, останньої не стосуються.….”
Такі висновки Верховного Суду свідчать про те, що коригування митної вартості можливе лише за передбачених законом підстав, а вихід за межі таких підстав свідчить про неправомірність дій митного органу.
З огляду на вищевказане, суд не вбачає будь-яких розбіжностей в поданих до митного оформлення товару позивачем документах, які стосуються ціни товару, який не сплачений на момент його митного оформлення з огляду на домовленості сторін згідно умов зовнішньоекономічного контракту № МН/ST від 07.04.2025 щодо відстрочки на 90 днів після перетину Товаром митного кордону України. 
При цьому, зазначення у рахунках-фактурі (інвойс) від 26.06.2025 № SOL-260625-1DRSS, від 02.07.2025 № SOL-020725-8DGAC, від 18.06.2025 № SOL-180625-1DRНН щодо збільшення відстрочки до 180 днів після перетину Товаром митного кордону України, ніяким чином не впливає на вартість (ціну) товару внаслідок лише зміни відтермінування його оплати з 90 днів до 180 днів з дати перетину кордону.
Щодо висновку Митниці, відображеного в оскаржуваних рішеннях № UA500020/2025/000296/2, № UA500020/2025/000299/2, № UA500020/2025/000303/2, № UA500020/2025/000304/2, стосовно того, що продавцем визначалась вартість товарів без урахування їх виробника та торгової марки, оскільки в пакувальних листах зазначена наявність торговельної марки “STTextile”, проте інвойс не містить відомості щодо торговельної марки, то суд враховує наступне.
Суд критично відносить до такої аргументації відповідача з огляду на те, що Митниця не наділена повноваженнями на втручання у господарські відносини договірних сторін та тлумачення умов правочинів, зокрема порядку визначення Продавцем вартості товару, тобто з урахуванням або без урахування їх виробника та торгової марки. 
Діюче законодавство надає право сторонам угоди визначати умови господарських операцій за певною домовленістю у цих операціях, у т.ч. щодо ціни та вартості товару.
Відтак, погодження ціни в межах домовленостей сторін передбачено Контрактом, не суперечить нормам законодавства та належить до господарської діяльності сторін Контракту.
При цьому, ціна продажу імпортованих товарів це ціна, зазначена саме відправником у рахунках-фактурах. Лише рахунок-фактура (інвойс), згідно з частиною другою статті 53 МК України є документом, який підтверджує митну вартість товару.
З досліджених в ході судового розгляду справи доказів встановлено, що вказані в митних деклараціях ціна товару відповідає тій, що зазначена у відповідних рахунках-фактурах (інвойс). 
Як вже зазначалось судом вище, інвойс фактично є розрахунково-платіжним документом, що свідчить про те, що у покупця з`являється обов`язок оплати товару відповідно до зазначених умовами, а також про те, що товар відвантажено відповідно до умов поставки.
Крім того, зі змісту рішень про коригування митної вартості товару не вбачається, яким саме чином відсутність у інвойсах відомостей щодо торговельної марки вплинуло на достовірність визначення декларантом задекларованої митної вартості. Вказані обставини жодним чином не свідчать про наявність розбіжностей чи відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.
Щодо висновку Митниці, відображеного в оскаржуваних рішеннях № UA500020/2025/000296/2, № UA500020/2025/000299/2, № UA500020/2025/000303/2, № UA500020/2025/000304/2 стосовно не надання декларантом страхових документів з огляду та не, що страхові документи подаються незалежно від того, ким саме здійснювалось страхування, то суд враховує наступне.
Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Як встановлено судом, відповідно до умов поставки, визначених в рахунках-фактурах (інвойс) від 02.07.2025 № SOL-020725-8DGAC (графа 20 ЕМД), від 18.06.2025 № SOL-180625-1DRHH (графа 20 ЕМД), від 07.04.2025 № SOL-070425-1GVMM (графа 20 ЕМД) від 25.06.2025 № SOL-250625-5SQMU (графа 20 ЕМД) товар поставляється на умовах CPT Kharkiv ( Харків, Україна) та вказано, що страхування товарів не проводилось (Goods were not insured).
Відповідно до статті А.5 "Страхування" розділу А "Обов`язки продавця" умов поставки СРТ (CARRIAGE PAID ТО (...named place of destination) ФРАХТ/ПЕРЕВЕЗЕННЯ ОПЛАЧЕНО ДО (...назва місця призначення) Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс 2020) зазначено: "Продавець не має жодного зобов`язання перед покупцем щодо укладення договору (контракту) страхування".
Отже, за офіційними правилами тлумачення торговельних правил ІНКОТЕРМС у редакції 2010 року термін СРТ означає, що продавець здійснює поставку покупцю у вказане місце призначення. При цьому страхування може бути здійснено продавцем, покупцем, ними двома, або зовсім не здійснюватись. Отже, термін СРТ передбачає можливість, а не обов`язок страхування товару.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 26.03.2019 у справі № 814/921/17, у постанові від 24.12.2020 у справі № 814/1046/16.
Як вбачається з умов Контракту від 07.04.2025 № MH/ST, то подання документів зі страхування товару покупцю не передбачено.
Крім того, в листах від 15.09.2025, від 17.09.2025, від 22.09.2025, від 22.09.2025, уповноважена особа декларанта (ТОВ СІАР-ГРУПП") повідомила Митницю про те, що страхування вантажу не здійснювалось, про що наявна відповідна інформація в інвойсах (invoice) від 02.07.2025 № SOL-020725-8DGAC (графа 20 ЕМД), від 18.06.2025 № SOL-180625-1DRHH (графа 20 ЕМД), від 07.04.2025 № SOL-070425-1GVMM (графа 20 ЕМД) від 25.06.2025 № SOL-250625-5SQMU (графа 20 ЕМД)
З огляду на вказане та враховуючи, в даному випадку, вантаж, що є предметом контракту, не страхувався, про що декларантом були надані письмові обґрунтовані пояснення, то відсутність доказів страхування не може бути підставою для відмови у митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 28.02.2024 у справі № 815/1460/18 (адміністративне провадження № К/9901/60812/18). 
Вказаним спростовується довід відповідача, що декларант повинен надати страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, незалежно від того, ким саме здійснювалось страхування, оскільки страхування вантажу не здійснювалось.
Таким чином, безпідставними є твердження відповідача, що відсутність відомостей про страхування товару унеможливлює перевірки правильності визначення митної вартості товарів через відсутність документів про страхування товарів.
Щодо висновку Митниці, відображеного в оскаржуваних рішеннях, № UA500020/2025/000303/2, № UA500020/2025/000304/2 стосовно того, що декларантом не надано товаротранспортні документи (B/L, маніфест) за якими товар було доставлено з Китаю до Румунії та документи, які містять інформацію про витрати, пов`язані з перевантаженням товару в порту призначення, вартість зберігання та організацію транспортно-експедиційного обслуговування за межами митної території України, то суд враховує наступне.
Відповідно до п. п. 5-7 ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, та витрати на страхування цих товарів.
В даному випадку не є спірною та обставина, що товар поставлявся на умовах СРТ Харків ( Україна).
Як зазначалось вище, за положеннями умов поставки СРТ згідно Інкотермс, обов`язок та витрати з транспортування Товару до порту / місця відправки такого Товару, відповідно до обраної умови поставки, покладаються на Постачальника, у т.ч. витрати з навантаження / вивантаження Товару, що пов`язані з транспортуванням такого Товару до порту або іншого місця ввезення на митну територію України. Такі витрати самостійно закладаються Постачальником до ціни Товару та додатковому відшкодуванню з боку Покупця не підлягають.
Суд зазначає, що умови поставки СРТ не вимагають, щоб усі етапи транспортування були відображені в одному транспортному документі, особливо коли доставка здійснюється мультимодально, із залученням декількох перевізників, етапів переміщення. Умови СРТ передбачають повне покриття витрат на доставку до місця розвантаження продавцем. Витрати, що виникають у проміжних логістичних пунктах, є частиною зобов`язань продавця за договором і враховані у вартості товару.
Крім того, умовами Контракту від 07.04.2025 № MH/ST не передбачено обов`язку продавця надати покупцю товарів товаротранспортні документи (коносамент, маніфест) за якими товар було доставлено з Китаю до Румунії, а також не передбачено, що перевезення має бути здійснено виключно наземним транспортом та/або виключається перевезення іншими видами транспорту. Вказане пояснює, що відповідні документи позивачу продавцем товарів надано не було.
При цьому, в листах від 05.09.2025, від 15.09.2025, від 22.09.2025, від 22.09.2025, уповноважена особа декларанта повідомила митницю про те, що згідно законодавства України, митна вартість обчислюється на момент перетину митного кордону, умови поставки СРТ означають, що фрахт сплачено до вказаного місця призначення, яким відповідно до інвойсів є м. Харків.
Продавцем (компанією “Soltera Trade Limited”, Гонконг) було наданні ТОВ “МОДНА ХВИЛЯ” міжнародні товарно-транспортні накладні (CMR) 6261 від 03.09.2025, № б/н від 02.09.2025, № 5247 від 15.09.2025, № 2280 від 18.09.2025, № 1004 від 18.09.2025, які підтверджували факт перевезення товарів автомобільним транспортом з Константи (Румунія), Гданську (Польща) (графи № 4, № 21) до місця ввезення на митну територію України та до місця призначення
З огляду на встановлені судом обставини та враховуючи, що за умовами поставки CPT м. Харків (Україна) саме на продавця, а не на позивача, покладались обов`язки щодо забезпечення транспортування товару до вказаного місця призначення, м. Харків, а відтак і сплати витрат, пов`язаних із навантаженням, вивантаженням та обробкою товару при його транспортуванні до м. Харків (Україна) тому вартість транспортування, перевантаження, транзитного перевезення товару включено до його договірної ціни, що виключає обов`язок позивача надавати підтвердження розміру таких витрат та свідчить про необґрунтованість висновків відповідача у цій частині.
Щодо позиції митного органу в частині неподання декларантом запитуваних митним органом додаткових документів, то суд вказує про таке.
Витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти такі дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 20.02.2018 у справі №809/1884/16.
Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, що на повідомлення Митниці про необхідність надати додаткові документи, то декларантом Позивача до Митниці був наданий прайс-лист № б/н від 26.06.2025, який за позицією Митниця визнаний таким, що не відповідає зазначеним вимогам Митного кодексу України щодо об`єктивності даних, оскільки даний прайс-лист видано не виробником товару- “PUTIAN LONGMAO TRADING CO”, а продавцем товару- «Soltera Trade Limited (HK). З аналогічних підстав Митницею не був визнаний прайс-лист № б/н від 07.04.2025, зауваживши на тому, що він видано не виробником товару- «SHAOXING KAIMING TEXTILES CO.,LTD» (CN), а продавцем товару- «Soltera Trade Limited» (HK). При цьому, Митниця вважає, що вказані недоліки прайс-листа унеможливлють обчислення звичайної конкурентної ціни при продажу товару іншим покупцям відповідно до положень Генеральної угоди з тарифів і торгівлі.
Суд не погоджується з вказаними аргументами відповідача, оскільки, що, по-перше, прайс-лист не є основним документом відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, який підтверджує митну вартість товарів. По-друге, прайс-лист уявляє собою довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. По-третє, жодний нормативний акт, зокрема міжнародний, не встановлює вимоги до форми та змісту прайс-листів.
Тобто прайс-лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість його відомостей, як на підставу для коригування митної вартості товару.
Верховний Суд в постанові від 25.06.2020 року по справі №П/811/687/16 зауважив, що прайс-лист не є обов`язковим документом, що передбачений частиною другою статті 53 МК України, який має подати декларант під час митного оформлення товару, та не є документом, що підтверджує вартість імпортованого товару.
У постанові від 24.01.2019 року по справі №826/2277/16 Верховний Суд вказав, що прайс-лист є документом довільної форми, чинне законодавство не встановлює вимог до форми прайс-листів, тому Митниця не може посилатись на неповноту чи обмеженість його відомостей, обґрунтовуючи свої сумніви.
Таким чином, відсутність у прайс-листах певних відомостей чи другорядних характеристик товару, наявність даних про умови поставки або видача прайс-листів продавцем товару, а не виробником, не могло бути підставою для неврахування відповідачем наданих прайс-листів під час здійснення контролю митної вартості товарів.
Повноваження митного органу щодо витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість. Водночас, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. 
Неподання декларантом документів, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України, не тягне для нього безумовних негативних правових наслідків. Неподання таких документів може тягнути за собою відмову в митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, відповідно, коригування митної вартості товарів лише в тому разі, коли у митниці будуть обґрунтовані підстави вважати, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість (постанова Верховного Суду від 20 березня 2020 року у справі №480/4423/18). 
Щодо вказаного питання, то схожі за змістом висновки викладав Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу щодо такого застосування судом статей 53, 54 МК України у подібних правовідносинах, зокрема, у постанові від 14 квітня 2021 року у справі №820/4849/16, від 21 квітня 2021 року у справі №809/1838/15 від 13 жовтня 2021 року у справі №804/15600/15, від 23.10.2021 у справі №815/4821/16 (касаційне провадження №К/9901/39168/18).
Підсумовуючи вищевказане, на переконання суду сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що декларантом надані не всі документи є необґрунтованими. 
Крім того, будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої Позивачем митної вартості товару судом не встановлено.
Поряд з цим, митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані декларантом для митного оформлення товару. При цьому надані митному органу документи є належними та в повній мірі відповідають вимогам МК України до документів, які підтверджують митну вартість товарів, однак останні не тільки не спростовані митним органом, але й взагалі залишені без уваги.
Встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Враховуючи, що в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості відповідачем не обґрунтовано причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі додатково поданих декларантом документів, які відомості відсутні у поданих документах, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено наявність обставин для витребування у позивача (за наявності) додаткових документів, визначених положенням частини третьої статті 53 МК України, отже є не обґрунтованими і підстави коригування митної вартості проведеної митним органом.
Щодо правомірності застосування відповідачем методу визначення митної вартості товарів при прийнятті оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару, суд зазначає наступне.
Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, встановлені в ст. 57 Митного кодексу.
Відповідно до ч. 1 вказаної статті, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
При цьому частинами 2, 3, 6 статті 57 передбачено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 ст. 64 МКУ у разі, якщо митну вартість товарів не можна визначити шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МКУ, митна вартість оцінюваних товарів буде визначена, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT)- за резервним методом.
Законодавцем встановлений чіткий алгоритм, яким повинен керуватись митний орган при виборі методу визначення митної вартості товару, зокрема кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Верховний Суд у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), суд повинен вимагати від відповідача доведення того, що товар за певною митною вартістю дійсно був завезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом. ( постанови Верховного Суду від 8 лютого 2019 року у справі справа №825/648/17, від 20 липня 2023 року у справі № 640/22572/20).
Таким чином, оцінюючи рішення про коригування митної вартості товару в частині, що стосується визначення митної вартості товару за резервним методом, суд повинен враховувати, що письмове рішення митниці про коригування заявленої митної вартості товарів відповідно до закону має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Зі змісту графи 33 оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товару вбачається, що за результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом було обрано метод визначення митної вартості - другорядний: резервний метод.
Відповідно до ч. 4 ст. 57 Митного кодексу України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Зі змісту оскаржуваних рішень та поданого відзиву вбачається, що відбулась процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товарів.
Однак, жодних доказів на підтвердження реальності проведення процедури консультації між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товарів відповідачем в ході судового розгляду не надано.
Суд звертає увагу, що формальне посилання митного органу в рішенні на проведення консультацій із декларантом без фактичного їх проведення не може бути підтвердженням здійснення таких консультацій.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.05.2022 у справі № 809/506/17 та від 14.06.2022 у справі № 809/257/17, яку суд враховує в силу ч. 5 ст. 242 КАС України.
Таким чином, посилання митного органу на те, що у оскаржуваних рішеннях між ним та декларантом відбулась процедура консультації з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товарів, є безпідставними, оскільки проведення такої консультації не підтверджується жодним доказом.
Як встановлено судом, в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товару зазначено, що з аналізу баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугували, зокрема,
у графі 33 оскаржуваного рішення UA500020/2025/000283/2 по товару № 1 (Трикотажне полотно ворсове, пофарбоване, виготовлене з комплексних синтетичних поліефірних волокон) МД від 04.03.2025 № UA UA100340/2025/310683, за якою вартість такого товару є більшою і становить 3,96 дол. США/кг, ніж заявлено декларантом - 3,05 дол.США/кг.
у графі 33 оскаржуваного рішення UA500020/2025/000296/2 по товару № 1 (Тканина трикотажна машинного в`язання, із синтетичних волокон, пофарбована, може використовуватись для пошиву) МД від 10.09.2025 № UA100060/2025/527613, за якою вартість такого товару є більшою і становить становить 3,97 дол. США/кг., ніж заявлено декларантом - 3,05 дол.США/кг; товару № 2 МД від 08.09.2025 № UA500080/2025/9914 за якою вартість товару є більшим і становить 3,97 дол. США/кг., ніж заявлено декларантом - 3,05 дол.США/кг.
у графі 33 оскаржуваного рішення UA500020/2025/000299/2 по товару № 1 МД від 13.08.2025 № UA807200/2025/11936, від 22.08.2025 №UA500100/2025/9487, за якою вартість товару є більшою і становить 3,97 дол. США/кг., ніж заявлено декларантом - 3,05 дол.США/кг.
у графі 33 оскаржуваного рішення UA500020/2025/000303/2 по товару № 1 (Тканина трикотажна, із синтетичних волокон) МД від 22.08.2025 № UA UA500500/2025/026553; МД від 22.08.2025 № UA500500/2025/26627, за якою вартість товару є більшою і становить 3,97 дол. США/кг., ніж заявлено декларантом - 3,05 дол.США/кг.
у графі 33 оскаржуваного рішення UA500020/2025/000304/2 по товару № 1 (Тканини трикотажні ворсові....) МД від 22.08.2025 № UA500500/2025/026553, за якою вартість товару є більшою і становить 3,97 дол. США/кг., ніж заявлено декларантом - 3,05 дол.США/кг., по товару №2(Трикотажне полотно..) МД від 17.09.2025 № UA500080/2025/10181, за якою вартість товару є більшою і становить 3,97 дол. США/кг., ніж заявлено декларантом - 3,05 дол.США/кг
Суди критично ставляться до такого посилання митного органу на інформацію з його автоматизованих систем, яка містить вищі ціни по нібито аналогічних товарах.
Верховний Суд у постанові від 25.02.2021 р. у справі № 810/3295/17 вказав, що спрацювання АСАУР є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задектарованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах само по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників даних АСАУР.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. В основу такого рішення лягли висновки про те, що торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть, впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).
Окрім цього, Верховний Суд у постанові від 04.11.2021 р. у справі № 120/2634/19-а навів ряд причин, з яких показники автоматизованої інформаційної системи не є безумовним джерелом інформації для визначення митної вартості товару, оскільки в AIC ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.
Отже, відомості з інформаційних систем митних органів, не можуть слугувати беззаперечним джерелом інформації про митну вартість конкретного товару та бути підставою для здійснення коригування.
При цьому, суд зауважує, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування методу визначення митної вартості товару, обраного декларантом, і не може бути безумовною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за методом визначеним в декларації митної вартості.
Підсумовуючи викладене та враховуючи, що митний орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню другорядного методу, суд дійшов висновку щодо протиправності рішень Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500020/2025/000283/2 від 05.09.2025, №UA500020/2025/000296/2 від 15.09.2025, № UA500020/2025/000299/2 від 17.09.2025, № UA500020/2025/000303/2 від 22.09.2025, № UA500020/2025/000304/2 від 22.09.2025.
Щодо вимоги позивача про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2025/000422 від 05.09.2025, №UA500020/2025/000438 від 15.09.2025, №UA500020/2025/000444 від 17.09.2025, №UA500020/2025/000448 від 22.09.2025, № UA500020/2025/000449 від 22.09.2025 року, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 9, 10 статті 264 Митного кодексу України митний орган не має права відмовити у прийнятті митної декларації, якщо виконано всі умови, встановлені цим Кодексом. Відмова митного органу у прийнятті митної декларації повинна бути мотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта.
Частиною дванадцятою статті 264 Митного кодексу України передбачено, що у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Таким чином, картка відмови у прийнятті митної декларації є документом, що формалізує негативне для декларанта рішення посадової особи митного органу про завершення процедури декларування товарів, заявлених до митного оформлення на підставі конкретної митної декларації.
Стаття 24 Митного кодексу України гарантує кожній особі право оскаржити рішення, дії або бездіяльність митних органів до митного органу вищого рівня або до суду, якщо вважає, що такими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси, створено перешкоди для їх реалізації або на неї незаконно покладено будь-які обов`язки.
Судом встановлено, що картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2025/000422 від 05.09.2025, №UA500020/2025/000438 від 15.09.2025, №UA500020/2025/000444 від 17.09.2025, №UA500020/2025/000448 від 22.09.2025, № UA500020/2025/000449 від 22.09.2025 року вмотивовані прийняттям митним органом рішеннями про коригування митної вартості № UA500020/2025/000283/2 від 05.09.2025, №UA500020/2025/000296/2 від 15.09.2025, № UA500020/2025/000299/2 від 17.09.2025, № UA500020/2025/000303/2 від 22.09.2025, № UA500020/2025/000304/2 від 22.09.2025 року, неправомірність якого знайшла підтвердження в ході розгляду справи, а тому суд вважає, що картка відмови також є протиправною та підлягає скасуванню.
Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. ( ч. 2 ст. 77 КАС України).
Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову.
VII. Розподіл судових витрат.
Відповідно до вимог частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа лише у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень.
Як встановлено судом, позивачем сплачено судовий збір в сумі 17 347,39 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 8412-2445-7659-4335 від 15.04.2026 року.
При цьому, суд зауважує, що Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 16 березня 2020 року у справі №1.380.2019.001962 вказала, що розрахунок належного до сплати судового збору при оскарженні рішень про коригування митної вартості товарів має здійснюватися виходячи з розміру різниці між митною вартістю, що була розрахована позивачем, та митною вартістю, що була визначена оскаржуваними рішеннями. При цьому, Верховний Суд наголосив на тому, що рішення про коригування митної вартості та картка відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є взаємопов`язаними однаковими правовідносинами, відтак вказані рішення у випадку їх спільного оскарження розцінюються як одне ціле. Розрахунок судового збору у випадку оскарження рішення про коригування митної вартості разом з карткою відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення має здійснюватися виходячи лише з розміру різниці між митною вартістю, що була розрахована позивачем, та митною вартістю, що була визначена оскаржуваними рішеннями. Суд не повинен додатково визначати судовий збір за оскарження картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення як немайнову вимогу.
Як встановлено та не заперечується сторонами, що загальний розмір різниці митних платежів за митною вартістю, задекларованою платником та скоригованою митницею, становить 1 015 511,36 грн. 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання адміністративного позову майнового характеру суб`єктом владних повноважень, юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" встановлено, що в 2026 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2026 року становить 3 328,00 грн.
Отже, ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні даного позову мала становити 15 232,67 грн. (1,5% * 1 015 511,36 грн.).
Оскільки судом задоволено позов в повному обсязі, тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 15 232,67 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці.
Керуючись ст.ст. 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, -
вирішив:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “МОДНА ХВИЛЯ” (пр. Аерокосмічний, буд. 127-А, кабінет 301, м. Харків, 61124, ЄДРПОУ 45619159) до Одеської митниці (65078, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, 21,ЄДРПОУ 44005631) про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500020/2025/000283/2 від 05.09.2025, №UA500020/2025/000296/2 від 15.09.2025, № UA500020/2025/000299/2 від 17.09.2025, № UA500020/2025/000303/2 від 22.09.2025, № UA500020/2025/000304/2 від 22.09.2025.
Визнати протиправними та скасувати картки відмови Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2025/000422 від 05.09.2025, №UA500020/2025/000438 від 15.09.2025, №UA500020/2025/000444 від 17.09.2025, №UA500020/2025/000448 від 22.09.2025, № UA500020/2025/000449 від 22.09.2025.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “МОДНА ХВИЛЯ” судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 15 232,67 ( п`ятнадцять тисяч двісті тридцять дві гривні 67 копійок ) гривень.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна