Справа №463/4441/26
Провадження №3/463/977/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року суддя Личаківського районного суду м. Львова – Жовнір Г.Б., за участю ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з УПП у Львівській обл. ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1,2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 02 травня 2026 року о 21:20 год. за адресою: АДРЕСА_1 , умисно словесно ображала та погрожувала нанесенням тілесними ушкодженнями стосовно свого співмешканця ОСОБА_2 та давала ляпаса, чим спричинила шкоду його психологічному та фізичному здоров`ю. Вказаними діями було вчинено домашнє насильство фізичного та психологічного характеру.
Крім того, ОСОБА_1 02 травня 2026 року о 21:20 год. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно сина ОСОБА_3 психологічне домашнє насильство, а саме в присутності свого сина висловлювала погрози, давала ляпаса щодо співмешканця ОСОБА_2 чим завдала шкоду психологічному здоров`ю дитини та вчинила домашнє насильство психологічного характеру.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнала, просила суворо не карати.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.
Положеннями ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Частиною другою статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за діяння передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Пунктом 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Відповідно до п. 14 такої психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. 
Так факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, а відтак вина у вчиненні правопорушень стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №320173 від 02 травня 2026 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №320172, відеозаписами, копією термінового заборонного припису стосовно ОСОБА_1 , рапортом працівника поліції та іншими матеріалами в їх сукупності.
Вважаю, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбаченні ч.ч. 1,2 ст. 173-2 КУпАП.
Враховуючи вищенаведене, особу правопорушника, обставини правопорушення, тяжкість скоєного, те, що до адміністративної відповідальності притягуєтеся вперше, вважаю, що для забезпечення виховання правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень, достатнім буде застосувати до нього адміністративного стягнення у виді штрафу та не застосовувати стягнення у виді громадських робіт чи адміністративного арешту, визначити такий у мінімальному розмірі, визначеному санкцією статті.
Відповідно до ч.2 ст.36 КпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Приймаючи до уваги характер правопорушення та особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, керуючись вимогами ч.2 ст.36 КУпАП суд дійшов висновку, що на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ст. 173-2 КУпАП у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Разом із тим, суд не вбачає необхідності у направленні ОСОБА_1 на проходження Типової програми для кривдників, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 01.10.2018 № 1434, з огляду на відсутність даних про систематичність насильницької поведінки та відсутність ризиків повторного вчинення правопорушення, суд приходить до висновку, що застосування до особи додаткового заходу у вигляді направлення на проходження програми для кривдників у даному випадку є недоцільним та таким, що не відповідає принципу індивідуалізації заходів впливу.
Окрім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 173-2, 283, 284, 294 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому даної постанови, а в разі її оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова надсилається для примусового виконання, а штраф стягується у подвійному розмірі, тобто становитиме 680 (шістсот вісімдесят) гривень.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Личаківський районний суд м. Львова.

Суддя: Г.Б. Жовнір