справа № 619/1505/25
провадження № 1-кп/619/138/26

ВИРОК
іменем України
15 червня 2026 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі головуючого – судді       ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання      ОСОБА_2 , 
прокурора          ОСОБА_3 ,
захисника         ОСОБА_4 ,
обвинуваченого         ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження № 12025221230000057 від 17.01.2025 за обвинуваченням: 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Орша Вітебської області Білорусії, громадянки України, українки, з вищою освітою, незаміжньої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
встановив:
Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.
24.02.2022 згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого 24.02.2022 Верховною Радою України (№ 2102-ІХ), відповідно до пункту № 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», по всій території України введено воєнний стан, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України.
Воєнний стан неодноразово продовжується указами Президента України, в останній раз Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.05.2024 № 271/2024 строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 14.05.2024 строком на 90 діб.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Також в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , перебувала на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області як особа, що отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Виплата пенсії ОСОБА_6 здійснювалась через банківську установу акціонерного товариства «Ощадбанк» (далі за текстом АТ «Ощадбанк»).
Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 встановлено, що 14.05.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла.
Донька померлої пенсіонерки ОСОБА_6 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи достовірно обізнаною, про те, що її мати ОСОБА_6 померла, маючи безпосередній доступ до банківської картки ОСОБА_6 № НОМЕР_2 (банківський розрахунковий рахунок IBAN: НОМЕР_3 ), що відкритий та обслуговується в АТ «Ощадбанк» та належить померлій, знаючи пін-код від вищезазначеної банківської картки, та що на вказаний вище рахунок надійшли грошові кошти у вигляді пенсійних виплат від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, маючи корисливий мотив на заволодіння грошових коштів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправність, суспільну небезпечність та кримінально-протиправні наслідки своїх дій, свідомо бажаючи настання таких наслідків, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності та реалізуючи заздалегідь виниклий злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинила кримінальне правопорушення за наступних обставин.
В ході досудового розслідування встановлено, що 13.06.2024 на розрахунковий рахунок померлої пенсіонерки ОСОБА_6 , IBAN: НОМЕР_3 , нараховано пенсійні виплати на загальну суму 4 284,82 гривень. Дізнавшись про вказане нарахування пенсійних виплат, у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел на протиправне заволодіння вищезазначених пенсійних виплат.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 маючи корисливий мотив на заволодіння грошових коштів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправність, суспільну небезпечність та кримінально-протиправні наслідки своїх дій, свідомо бажаючи настання таких наслідків, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, зважаючи на власні обмеження у пересуванні, попросила раніше знайому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зняти кошти з банківської картки АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 . В свою чергу, ОСОБА_7 , не була заздалегідь обізнана у злочинних намірах ОСОБА_5 та добровільно погодилась зняти грошові кошти з банківської картки.
В подальшому, у період з 16.06.2024 по 14.06.2024, ОСОБА_7 , яка була заздалегідь необізнана у злочинних намірах ОСОБА_5 виконала її прохання про зняття грошових коштів з вищезазначеної банківської картки, а саме за допомогою банківських терміналів самообслуговування здійснила зняття грошових коштів на загальну суму 4 500,00 гривень, яка складається з пенсійних виплат у розмірі 4 284,82 гривень та залишку раніше нарахованих коштів.
Після чого, ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 передала ОСОБА_5 , грошові кошти у розмірі 4 500, 00 гривень разом з вищезазначеною банківською карткою.
В подальшому, ОСОБА_5 розпорядилась вищезазначеними грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинила матеріальний збиток Головному управлінню Пенсійного фонду України у Харківській області у розмірі 4 284,82 гривень.
Крім того, ОСОБА_5 продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, будучи достовірно обізнаною, про те, що на пенсійну банківську картку АТ «Ощадбанк» з кожним новим місяцем зараховуються пенсійні виплати від Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області, маючи безпосередній доступ до банківської картки ОСОБА_6 № НОМЕР_2 (банківський розрахунковий рахунок IBAN: НОМЕР_3 ), що відкритий та обслуговується в АТ «Ощадбанк» та належить померлій, знаючи пін-код від вищезазначеної банківської картки продовжила реалізовувати свій умисний злочин.
12.07.2024 на розрахунковий рахунок померлої пенсіонерки ОСОБА_6 IBAN: НОМЕР_3 нараховано пенсійні виплати на загальну суму 4 284,82 гривень. Заздалегідь знаючи про вказане нарахування пенсійних виплат, ОСОБА_5 продовжила реалізовувати свій злочинний намір на протиправне заволодіння пенсійних виплат на ім`я померлої ОСОБА_6 , зважаючи на власні обмеження у пересуванні, висловила раніше знайомій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , прохання щодо зняття пенсійних виплат з банківської картки АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 . В свою чергу, ОСОБА_8 , заздалегідь не обізнана в злочинних намірах ОСОБА_5 добровільно погодилась виконати прохання останньої.
В подальшому, у період з 18.07.2024 по 03.08.2024 ОСОБА_5 , користуючись допомогою заздалегідь необізнаної ОСОБА_8 , маючи корисливий мотив на заволодіння грошових коштів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправність, суспільну небезпечність та кримінально-протиправні наслідки своїх дій, свідомо бажаючи настання таких наслідків, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, діючи з єдиним умислом на таємне викрадення чужого майна, у невстановлених в ході досудового розслідування місцях, шляхом здійснення ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 трьох фінансових операцій (зняття готівкових коштів) заволоділа грошовими коштами на загальну суму 2900,00 гривень.
Після чого, ОСОБА_8 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 передала ОСОБА_5 , грошові кошти у розмірі 2 900,00 гривень разом з вищезазначеною банківською карткою.
Вказаними грошима, ОСОБА_5 розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила матеріальний збиток Головному управлінню Пенсійного фонду України у Харківській області у розмірі 2 900,00 гривень.
Крім того, ОСОБА_5 продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, будучи достовірно обізнаною, про те, що на пенсійну банківську картку АТ «Ощадбанк» з кожним новим місяцем зараховуються пенсійні виплати від Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області, маючи безпосередній доступ до банківської картки ОСОБА_6 № НОМЕР_2 (банківський розрахунковий рахунок IBAN: НОМЕР_3 ), що відкритий та обслуговується в АТ «Ощадбанк» та належить померлій, знаючи пін-код від вищезазначеної банківської картки продовжила реалізовувати свій умисний злочин.
13.08.2024 на розрахунковий рахунок померлої пенсіонерки ОСОБА_6 IBAN: НОМЕР_3 нараховано пенсійні виплати на загальну суму 4 284,82 гривень. Знаючи про вказане нарахування пенсійних виплат, ОСОБА_5 продовжила реалізовувати свій злочинний намір на протиправне заволодіння пенсійних виплат на ім`я померлої ОСОБА_6 , зважаючи на власні обмеження у пересуванні, висловила раніше знайомій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прохання щодо зняття пенсійних виплат з банківської картки АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 . В свою чергу, ОСОБА_7 , заздалегідь не була обізнана в злочинних намірах ОСОБА_5 та добровільно погодилась виконати прохання останньої.
В подальшому, 13.08.2024 ОСОБА_5 , користуючись допомогою необізнаної ОСОБА_7 , маючи корисливий мотив на заволодіння грошових коштів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправність, суспільну небезпечність та кримінально-протиправні наслідки своїх дій, свідомо бажаючи настання таких наслідків, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, та діючи з єдиним умислом на таємне викрадення чужого майна, у невстановлених в ході досудового розслідування місцях, шляхом здійснення ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 фінансової операції (зняття готівкових коштів) заволоділа грошовими коштами на загальну суму 4 200,00 гривень.
Після вказаних дій банківська картка АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 померлої пенсіонерки ОСОБА_6 IBAN: НОМЕР_3 була заблокована.
Надалі, ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 передала ОСОБА_5 , грошові кошти у розмірі 4 200,00 гривень та у зв`язку з блокуванням вищевказаної банківської картки ОСОБА_5 залишила її на зберігання ОСОБА_7 .
Вказаними грошима, ОСОБА_5 розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила матеріальний збиток Головному управлінню Пенсійного фонду України у Харківській області у розмірі 4 200,00 гривень.
Внаслідок вищевказаних дій ОСОБА_5 спричинила матеріальний збиток Головному управлінню Пенсійного фонду України у Харківській області на загальну суму 11 384, 82 грн.
В ході судового розгляду відповідно до вимог ст. 291, 338, 341 КПК України прокурором змінено обвинувальний акт в частині правової кваліфікації кримінального правопорушення з ч. 4 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 190 КК України.
Отже, своїми діями ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинена в умовах воєнного стану. 
Позиція сторони обвинувачення та сторони захисту.
Прокурор у судовому засіданні зазначив, що у судовому засіданні достеменно було встановлено, що інкримінований злочин вчинений обвинуваченою, а тому просить суд визнати ОСОБА_5 винуватою та призначити покарання за ч. 1 ст. 190 КК України, у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялася, підтвердила фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, та зазначила, що вони відповідають дійсним подіям.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 пояснила, що після смерті своєї матері продовжувала отримувати доступ до її банківського рахунку та здійснювала зняття грошових коштів, які надходили у вигляді пенсійних виплат. Крім того, з метою отримання зазначених коштів вона передавала банківську картку померлої матері своїм знайомим, які за її проханням знімали готівку через банкомати та передавали її обвинуваченій або купляли їй продукти на ці кошти. Пенсійні виплати, які належали матері вона отримала у червні, липні та серпні. Також зазначила, що усвідомлювала протиправний характер своїх дій, розуміла, що після смерті матері не мала законних підстав для отримання та використання зазначених коштів, однак, незважаючи на це, продовжувала їх знімати та використовувати на власний розсуд. У вчиненому щиро розкаялася, просила суд суворо її не карати.
Представник потерпілої особи - ГУ ПФУ в Харківській області ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. При цьому, надані нею показання та обвинувачення підтримує, покарання обвинуваченій ОСОБА_5 просила визначити на розсуд суду.
Сторони кримінального провадження проти проведення судового розгляду за відсутності представника потерпілого не заперечували.
Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення, а також вважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 у повному обсязі визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованих їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті. Беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження (надані в судовому засіданні показання обвинуваченою), і судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачена ОСОБА_5 правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви і у суду щодо добровільності позиції обвинуваченої. При цьому суд роз`яснив обвинуваченій положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку остання буде позбавлена права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.
Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченої та не знайшов підстави вважати, що вона себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані нею у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під тиском.
Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинена в умовах воєнного стану. 
Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення визнається обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому.
Обставин, які б обтяжували покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Мотиви призначення покарання.
За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. 
Обираючи вид та строк покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком. 
Також суд бере до уваги відомості про особистість обвинуваченої, яка раніше не судима, непрацевлаштована, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
З урахуванням викладених обставин, характеру та виду вчиненого злочину, їх наслідків, особи обвинуваченої, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наявності обставини, що пом`якшує покарання, та відсутності обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, поведінку обвинуваченої після вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, суд вважає за можливе призначити покарання обвинуваченій ОСОБА_5 у виді пробаційного нагляду в межах санкції статті, якою передбачена відповідальність за вчинене нею кримінальне правопорушення.
Призначення ОСОБА_5 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої.
Вирішення цивільного позову.
В.о. начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ОСОБА_10 заявлено цивільний позов в порядку ст. 128 КПК України про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в якому вона просить стягнути з ОСОБА_5 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області майнову шкоду у розмірі 11 384, 82 грн.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 проживала за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своєю матір6ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_6 перебувала на обліку ГУ ПФУ в Харківській області як особа, що отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії ОСОБА_6 здійснювалась через банківську установу АТ «Ощадбанк». Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , встановлено, що 14.05.2024 ОСОБА_6 – померла. У період часу з 01.06.2024 по 13.08.2024 на розрахунковий рахунок померлої пенсіонерки ОСОБА_6 IBAN НОМЕР_3 , відкритий в АТ «Ощадбанк» від ГУ ПФУ в Харківській області, працівники якого не були обізнані про смерть ОСОБА_6 надходили грошові кошти, а саме щомісячні пенсійні виплати з 01.06.2024 по 13.08.2024 , на загальну суму 11 384, 82 грн. Донька померлої ОСОБА_6 – ОСОБА_5 будучи достовірно обізнаною, про те, що її мати померла, маючи безпосередній доступ до банківської картки матері, знаючи пін-код від зазначеної банківської картки і що на вказаний рахунок надійшли грошові кошти у вигляді пенсійних виплат за допомогою раніше знайомих, в період з 01.06.2024 по 13.08.2024 ОСОБА_5 здійснила зняття грошових коштів з банківської картки, що належала ОСОБА_6 на загальну суму 11 384, 82 грн, після цього банківська картка була заблокована. 
Обвинувачена та захисник в судовому засіданні не заперечували проти задоволення цивільного позову.
Вирішуючи заявлений у кримінальному провадженні позов, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
За правилами ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Так, відповідно до загальних підстав відповідальності за завдану майнову шкоду, визначену ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Щодо обґрунтованості цивільного позову представником потерпілого, суд виходить з того, що факт заподіяння шкоди є доведеним і очевидним, оскільки являється наслідком протиправних дій з боку обвинуваченої, яку суд визнав винною.
Таким чином, позовні вимоги представника потерпілого про відшкодування матеріальної шкоди обгрунтовані, доведені та є такими, що підлягають задоволенню.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Арешт майна, який накладено згідно з ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 17.01.2025 у справі № 619/9036/24, провадження № 1-кс/619/48/25) - підлягає скасуванню.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 368, 370, 374, 376, 377 КПК України, суд - 
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.
Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що за ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду передбачена кримінальна відповідальність за ч. 3 ст. 389 КК України.
Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженої на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на відшкодування майнової шкоди 11 384 (одинадцять тисяч триста вісімдесят чотири) гривні 82 копійки.
Арешт майна, який накладено згідно з ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 17.01.2025 у справі № 619/9036/24, провадження № 1-кс/619/48/25) - скасувати.
Речові докази: - банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , жовтого кольору, яку поміщено до сейф пакету «WAR 1175682» -залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя             ОСОБА_1