ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" червня 2026 р. Справа№ 911/1744/23
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Суліма В.В.
суддів: Ткаченка Б.О. 
Майданевича А.Г. 

при секретарі судового засідання : Шевченко Н.А.
за участю представників сторін: 
від позивача: ОСОБА_1 ;
від відповідача: Шейкін О.Л.
від третьої особи 1: не прибув;
від третьої особи 2: не прибув;
від третьої особи 3: не прибув;
від третьої особи 4: не прибув;
від третьої особи 5: не прибув;
від третьої особи 6: не прибув;
від третьої особи 7: не прибув;
від третьої особи 8: не прибув;
від третьої особи 9: не прибув,
розглянувши апеляційну скаргу Громадської організації Товариства індивідуальних забудовників «Золоті ворота»
на рішення Господарського суду Київської області від 15.10.2025 року (повний текст рішення складено 27.03.2026 року)
у справі №911/1744/23 (судді - Мальована Л.Я.)
за позовом ОСОБА_2 
до Громадської організації Товариства індивідуальних забудовників «Золоті ворота»
за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:
1) ОСОБА_3 
2) ОСОБА_4 
3) ОСОБА_5 
4) ОСОБА_6 
5) ОСОБА_7 
6) ОСОБА_8 
7) ОСОБА_9 
8) ОСОБА_10 
9) ОСОБА_11 
про визнання недійсним рішення загальних зборів членів громадської організації,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся в Господарський суд Київської області із позовом до Товариства "Золоті ворота" (далі - відповідач), за участі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 (далі - третя особа 1), ОСОБА_4 (далі - третя особа 2), ОСОБА_5 (далі - третя особа 3), ОСОБА_6 (далі - третя особа 4), ОСОБА_7 (далі - третя особа 5), ОСОБА_8 (далі - третя особа 6), ОСОБА_9 (далі - третя особа 7), ОСОБА_10 (далі - третя особа 8) та ОСОБА_11 (далі - третя особа 9) про визнання недійсними рішення загальних зборів членів Громадської організації Товариства індивідуальних забудовників "Золоті ворота", яке оформлено протоколом № 5 від 02.01.2023 року про: "проведення перевиборів правління Громадської організації Товариства індивідуальних забудовників "Золоті ворота" з метою більш фахового та професійного складу у відповідності до рішення правління від 06.12.2022 року та статуту Громадської організації Товариства індивідуальних забудовників "Золоті ворота": новий склад правління Громадської організації Товариства індивідуальних забудовників "Золоті ворота" у складі: 1. ОСОБА_3 ; 2. ОСОБА_4 ; 3. ОСОБА_5 ; 4. ОСОБА_6 ; 5. ОСОБА_7 ; 6. ОСОБА_8 ; 7. ОСОБА_9 ; 8. ОСОБА_10 ; 9. ОСОБА_11 ".
Позовні вимоги обґрунтовані позивачем тим, що рішення загальних зборів членів Громадської організації Товариства індивідуальних забудовників "Золоті ворота", оформлене протоколом № 5 від 02.01.2023 року загальних зборів членів Громадської організації Товариства індивідуальних забудовників "Золоті ворота", було прийнято відповідачем із порушенням положень чинного законодавства України, зокрема: не всі особи, які брали участь у загальних зборах, проведених методом опитування на підставі опитувальних листів від 13.12.2022 року, є членами товариства та мали право приймати участь у загальних зборах; рішення про проведення загальних зборів методом опитування прийнято на засіданні неправомочного правління від 06.12.2022 року; опитувальний лист узгоджений на засіданні неправомочного правління від 13.12.2022 року; правління товариства діяло з перевищенням повноважень, зменшивши кількісний склад з 12 до 9 осіб; при обранні нового складу правління товариства не визначені строки його обрання; загальні збори товариства шляхом опитування не відбулись, оскільки був відсутній кворум; протокол № 5 не підписаний головою та секретарем загальних зборів.
Рішенням Господарського суду Київської області від 06.02.2024 року позовні вимоги задоволено повністю. Визнано недійсним рішення загальних зборів членів Громадської організації Товариства індивідуальних забудовників «Золоті ворота» від 02.01.2023 року, яке оформлене протоколом № 5 позачергових загальних зборів членів Громадської організації Товариства індивідуальних забудовників «Золоті Ворота». 
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2024 року рішення Господарського суду Київської області було залишено без змін. 
Постановою Верховного суду від 04.02.2025 року касаційну скаргу Громадської організації Товариства індивідуальних забудовників «Золоті Ворота» задоволено частково. Рішення Господарського суду Київської області від 06.02.2024 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2024 року скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Київської області.
Верховний Суд направляючи справу на новий розгляд, зокрема, зазначив, що у даному випадку, оскаржуються рішення загальних зборів членів Громадської організації товариства індивідуальних забудовників "Золоті ворота", які були проведені шляхом письмового опитування.
Висновки судів попередніх інстанцій про те, що неповернення членами-домовласниками у встановлений строк отриманих опитувальних листів не свідчить про взяття ними безпосередньої участі у загальних зборах із голосуванням "так" по відповідному питанню, що унеможливлює врахування їх голосів під час проведення голосування, є такими, що зроблені усупереч положенням пунктам 8.8, 8.11 Статуту у їх сукупності, про що вірно зазначає скаржник.
Так, для визначення голосів, отриманих під час проведення письмового опитування, та, як наслідок для визначення правомочності спірних зборів, у розумінні пунктів 8.8, 8.11 Статуту у їх сукупності, потрібно враховувати як голоси членів товариства, яких повідомлено про проведення загальних зборів членів товариства (передано опитувальний лист членам товариства під підпис в Реєстрі опитувальних листів) і від яких надійшов власноручно заповнений опитувальний лист у термін, визначений у такому опитувальному листі, так і голоси членів товариства, яких повідомлено про проведення загальних зборів членів товариства (передано опитувальний лист членам товариства під підпис в Реєстрі опитувальних листів), але від яких не повернувся опитувальний лист у термін, визначений у такому опитувальному листі.
При цьому суд зауважує, що у даному конкретному випадку слід також враховувати обставини не повідомлення членів товариства про проведення загальних зборів членів товариства (не передання опитувального листа членам товариства під підпис в Реєстрі опитувальних листів), але від яких надійшов власноручно заповнений опитувальний лист у термін, визначений у такому опитувальному листі. Тобто, чи є повернення власноручно заповненого членом товариства опитувального листа обставиною, що свідчить про повідомлення такого члена товариства про проведення загальних зборів членів товариства, хоча у Реєстрі опитувальних листів відсутній його підпис про передання відповідному члену товариства опитувального листа. Адже власноручне заповнення членом товариства опитувального листа і передання його правлінню свідчить про отримання відповідного опитувального листа (для заповнення, для голосування).
Без дослідження та без встановлення вказаних обставин, є передчасними висновки судів попередніх інстанції про неправомочність загальних зборів членів Громадської організації товариства індивідуальних забудовників "Золоті ворота", які відбулись 02.01.2023 року та оформлені протоколом № 5, та на яких прийнято спірні рішення.
Для визначення питання чи прийнято спірні рішення, у розумінні пункту 8.13 Статуту, потрібно перш за все встановити правомочність загальних зборів (кількість членів товариства, які прийняли участь у відповідних зборах), чого судами попередніх інстанцій належним чином не зроблено, а вже, як наслідок, встановлювати кількість голосів по тих чи інших питаннях (наявність чи відсутність 2/3 голосів від загальної кількості голосів членів товариства за результатами письмового опитування).
Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.10.2025 року позовні вимоги задоволено повністю. Визнано недійсним рішення загальних зборів членів Громадської організації Товариства індивідуальних забудовників "Золоті ворота" від 02.01.2023 року, яке оформлене протоколом № 5 позачергових загальних зборів членів Громадської організації Товариства індивідуальних забудовників "Золоті Ворота" від 02.01.2023 року.
Не погоджуючись із вказаним рішенням місцевого господарського суду, Громадська організація Товариства індивідуальних забудовників «Золоті ворота» звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд Київської області, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального та матеріального права, зокрема, ст. 236 Господарського процесуального кодексу України.
Так, за твердженням скаржника, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні не встановив та не відобразив, які саме права чи законні інтереси позивача було порушено рішенням загальних зборів членів Товариства, оформленим протоколом позачергових Загальних зборів членів Товариства від 02.01.2023 року № 5. Чіткої позиції щодо поновлення права позивача не містить а ні позовна заява, а ні рішення, що оскаржується.
При цьому, за твердженням скаржника, рішення суду першої інстанції свідчить лише про втручання суду в діяльність відповідача, та порушення інтересів інших його членів, що є недопустимим.
Тобто, окрім наведення спірного формального порушення порядку проведення зборів (прийняття рішень за відсутністю кворуму) із визначених позивачем питань, останній не обґрунтував та не довів суду наявність реального порушення його особистих прав та охоронюваних законом інтересів зазначеним рішенням, не вказав, в чому такі порушення виявились, які вони потягли наслідки, чим ці обставини підтверджуються.
Водночас, скаржник зауважив, що опитувальний лист передається члену Товариства під підпис в Реєстрі опитувальних листів. Не надання опитувального листа у зазначений термін, вважається згодою з наданою інформацією (п. 8.8 Статуту). В даному випадку норми п. 8.8 Статуту вказують на те, що опитувальні листи надсилаються всім членам Товариства на підписання, а у разі, коли певні/всі члени Товариства не висловили своїх заперечень щодо викладеного в опитувальному листі та не повернули такий опитувальний лист до Товариства, вважається, що з їх боку відбулася мовчазна згода (яка, як правило, виявляється у бездіяльності).
Водночас, скаржник зауважив, що в голосуванні прийняло участь 93 члена Товариства. Вага учасників Загальних зборів склала 63 %, що підтверджує правомочність рішень, прийнятих на загальних зборах, оформлених протоколом позачергових загальних зборів членів Товариства від 02.01.2023 року № 5. Таким чином, рішення, прийняте на загальних зборах, є правомірним, збори проведені із дотриманням порядку їх скликання і проведення, встановлених Статутом Товариства.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2026 року апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Сулім В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Майданевич А.Г., Ткаченко Б.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.04.2026 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Громадської організації Товариства індивідуальних забудовників «Золоті ворота» на рішення Господарського суду Київської області від 15.10.2025 року у справі №911/1744/23.
21.05.2026 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від представника позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого позивач просив суд рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Крім того, представник позивача у відзиві на апеляційну скаргу, зокрема, зазначив, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність правомочності відповідних загальних зборів, проведених шляхом письмового опитування, що зумовило наявність підстав для визнання недійсним прийнятого ними рішення. Адже була нелегітимна кількість осіб для їх проведення, тоді як через правомочність загальних зборів реалізується покладена в основу його створення спільність інтересів членів. Тож оскаржуване рішення загальних зборів визнано недійсним з процедурних мотивів.
При цьому, представник позивача наголосив, що «мовчазна згода» може бути реалізована лише за умови реального дійсного ознайомлення членами ГО із питаннями, що ставляться на голосування, тобто шляхом отримання опитувальних листів безпосередньо членами ГО під підпис у Реєстрі опитувальних листів. За відсутності цих підписів, рахуватися можуть лише голоси, отримані із опитувальних листів, власноручно заповнених членами ГО та повернутих правлінню.
Отже, за твердженням представника позивача через відсутність кворуму та необхідної кількості голосів вказані Загальні збори були неправомочними, а оскаржуване рішення Загальних зборів членів ГО ТІЗ «Золоті ворота» від 02.01.2023 року, яке оформлено протоколом №5 позачергових загальних зборів членів ГО ТІЗ «Золоті Ворота» від 02.01.2023 року є недійсним.
Разом з цим, представник відповідача вказав, що спірним рішенням загальних зборів було порушено права позивача як члена товариства, зокрема, на участь в управлінні діяльністю товариства та її правову визначеність, позаяк рішення загальних зборів за своїм змістом формують спільну волю і волевиявлення членів товариства стосовно його діяльності, зокрема і щодо задоволення економічних інтересів членів товариства, пов`язаних з утриманням, благоустроєм та охороною індивідуальних житлових будинків території містечка та її інфраструктури.
Водночас, представник позивача зауважив, що відповідного реєстру від 14.12.2022 року неможливо встановити, хто з членів ГО ТІЗ «Золоті ворота» отримав опитувальні листи. З чого випливає, що якщо члени ГО не отримали опитувальні листи, вони не могли й ознайомитися із поставленими питаннями, а також проголосувати шляхом їх неповернення, тобто проявом «мовчазної згоди». Звідси також випливає, що письмове опитування було проведено з грубим порушенням процедури проведення письмового опитування, передбаченої Статутом, що свідчить про недоведення відповідачем дійсності прийнятого рішення загальних зборів членів зборів членів Громадської організації Товариства індивідуальних забудовників «Золоті ворота» від 02.01.2023 року, яке оформлене протоколом № 5 позачергових загальних зборів членів ГО ТІЗ «Золоті Ворота» від 02.01.2023 року.
Представник скаржника в судовому засіданні 03.06.2026 року Північного апеляційного господарського суду підтримав доводів апеляційної скарги та просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. 
Представник позивача в судовому засіданні 03.06.2026 року Північного апеляційного господарського суду заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Представники третіх осіб в судове засідання 03.06.2026 року Північного апеляційного господарського суду не прибули. Про час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення (наявні в матеріалах справи). 
Відповідно до ч.ч. 3, 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Отже, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення, інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.
Відповідно до п.10 ч.2 ст.9 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості про місцезнаходження юридичної особи містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Колегія суддів зазначає, що до повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або фізичних осіб-учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу.
Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції або повернуті органами зв`язку з позначками адресат відсутній, закінчення терміну зберігання тощо з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. Відсутність сторони за адресою чи незабезпечення одержання за такою адресою кореспонденції створює саме для учасника справи негативні наслідки, які він зобов`язаний передбачити та самостійно вжити заходи щодо їх ненастання.
Сам лише факт не отримання учасником провадження кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі №913/879/17, від 21.05.2020 року у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 року у справі №24/260-23/52-б).
Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.
Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, станом як на момент прийняття спірного рішення, так і на час розгляду справи в суді ОСОБА_2 був та є членом Громадської організації Товариства індивідуальних забудовників «Золоті ворота».
06.12.2022 року було проведено засідання правління Громадської організації Товариства індивідуальних забудовників «Золоті ворота», на якому зокрема було вирішено з метою посилення більш фахового та професійного складу правління провести перевибори у відповідності до Статуту Громадської організації Товариства індивідуальних забудовників «Золоті ворота», про що за наслідками проведення вказаного засідання правління було складено і підписано протокол № 9 від 06.12.2022 року Товариства індивідуальних забудовників «Золоті ворота».
13.12.2022 року було проведено засідання правління, на якому зокрема було вирішено: узгодити новий склад правління Громадської організації Товариства індивідуальних забудовників «Золоті ворота»: 1. ОСОБА_3 ; 2. ОСОБА_4 ; 3. ОСОБА_5 ; 4. ОСОБА_6 ; 5. ОСОБА_7 ; 6. ОСОБА_8 ; 7. ОСОБА_9 ; 8. ОСОБА_10 ; 9. ОСОБА_11 ; включити до опитувального листа та надати для затвердження Загальними зборами новий склад правління шляхом проведення письмового опитування; затвердити бланк опитувального листа, про що за наслідкам проведення вказаного засідання правління Громадської організації Товариства індивідуальних забудовників «Золоті ворота» було складено і підписано протокол № 10 від 13.12.2022 року. 
02.01.2023 року було проведено спірні загальні збори, участь в яких взяло шляхом письмового опитування 93 власника - членів Громадської організації Товариства індивідуальних забудовників «Золоті ворота», з яких: 86 домовласників, які засвідчили отримання опитувального листа підписами у реєстрі, 6 домовласників з тих, хто отримали опитувальний лист у Viber і надали відповідь зі своїм волевиявленням, 1 домовласник з тих, хто отримали опитувальний лист у поштову скриньку і повернув опитувальний лист зі своїм волевиявленням та на яких було вирішено затвердити новий склад правління Громадської організації Товариства індивідуальних забудовників "Золоті ворота" у складі: 1. ОСОБА_3 ; 2. ОСОБА_4 ; 3. ОСОБА_5 ; 4. ОСОБА_6 ; 5. ОСОБА_7 ; 6. ОСОБА_8 ; 7. ОСОБА_9 ; 8. ОСОБА_10 ; 9. ОСОБА_11 .
Так, за твердженням позивача, рішення правління товариства щодо проведення загальних зборів шляхом опитування на підставі опитувальних листів фактично прийнято не було, оскільки за нього проголосували менш ніж 2/3 від загальної кількості членів правління, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. 
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об`єднання громадян» (чинний на час заснування та реєстрації громадської організації) об`єднанням громадян є добровільне громадське формування, створене на основі єдності інтересів для спільної реалізації громадянами своїх прав і свобод.
Водночас, як правильно встановлено судом першої інстанції, станом на момент прийняття загальними зборами товариства спірного рішення Закон України «Про об`єднання громадян» втратив чинність у зв`язку з набранням чинності та введенням в дію з 01.01.2013 Закону України «Про громадські об`єднання», статтею 1 якого встановлено, зокрема, що: громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, економічних, соціальних, культурних, екологічних та інших інтересів.
Громадське об`єднання за організаційно-правовою формою утворюється як громадська організація або громадська спілка; громадська організація - це громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи; громадське об`єднання зі статусом юридичної особи є непідприємницьким товариством, основною метою якого не є одержання прибутку.
Згідно ст. 3 Закону України «Про громадські об`єднання» громадські об`єднання утворюються і діють, зокрема, на принципі відсутності майнового інтересу їх членів (учасників).
Відсутність майнового інтересу передбачає, що члени (учасники) громадського об`єднання не мають права на частку майна громадського об`єднання та не відповідають за його зобов`язаннями. 
Доходи або майно (активи) громадського об`єднання не підлягають розподілу між його членами (учасниками) і не можуть використовуватися для вигоди будь-якого окремого члена (учасника) громадського об`єднання, його посадових осіб (крім оплати їх праці та відрахувань на соціальні заходи).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про громадські об`єднання» статут громадського об`єднання має містити, зокрема, відомості про: права та обов`язки його членів (учасників); повноваження керівника, вищого органу управління, інших органів управління (далі - керівні органи) громадського об`єднання, порядок їх формування та зміни складу, термін повноважень, а також порядок визначення особи, уповноваженої представляти громадське об`єднання, та її заміни (для громадських об`єднань, що не мають статусу юридичної особи); періодичність засідань і процедуру прийняття рішень керівними органами громадського об`єднання, у тому числі шляхом використання засобів зв`язку. 
У статуті громадського об`єднання можуть бути передбачені додаткові положення щодо утворення, діяльності і саморозпуску чи реорганізації громадського об`єднання, що не суперечать закону.
Громадське об`єднання зі статусом юридичної особи для виконання своєї статутної мети (цілей) має право володіти, користуватися і розпоряджатися коштами та іншим майном, яке відповідно до закону передане такому громадському об`єднанню його членами (учасниками) або державою, набуте як членські внески, передане громадянами, підприємствами, установами та організаціями, набуте в результаті підприємницької діяльності такого об`єднання, підприємницької діяльності створених ним юридичних осіб (товариств, підприємств), а також майном, придбаним за рахунок власних коштів, тимчасово наданим у користування (крім розпорядження) чи на інших підставах, не заборонених законом.
Згідно пунктів 1.1., 3.1., 6.1. та 6.2. статуту товариства Громадська організація товариство індивідуальних забудовників «Золоті ворота» є громадською організацією, яка об`єднує громадян на основі спільних інтересів своїх членів для реалізації мети та завдань, передбачених цим статутом.
Товариство створене з метою задоволення і захисту соціальних, економічних та інших спільних інтересів членів товариства, пов`язаних з будівництвом, утриманням, благоустроєм та охороною індивідуальних житлових будинків території містечка та її інфраструктури.
Член товариства має право, зокрема: брати участь з правом голосу у загальних зборах як особисто, так і через свого представника за дорученням; вносити пропозиції щодо вдосконалення діяльності товариства, усунення недоліків в роботі його органів управління.
Член товариства зобов`язаний виконувати рішення загальних зборів, правління товариства; своєчасно здійснювати оплату комунальних послуг, вносити платежі на поточний рахунок товариства у розмірі, встановленому загальними зборами членів товариства, з урахуванням реальних витрат.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що некомерційна господарська діяльність відповідача, як громадської організації, безпосередньо спрямована на задоволення спільних соціальних та економічних інтересів його членів, що реалізуються через виконання ними обов`язків та використання наданих їм прав на управління товариством, і до спірних відносин у зазначеній справі підлягає застосуванню Закон України «Про громадські об`єднання» та статут товариства, як основний правовий документ, що регулює його діяльність.
Так, пунктами 7.1., 8.5., 8.7., 8.8., 8.10., 8.11., 8.12., 8.13., 8.14. статуту товариства передбачено що:
- органами управління товариства є загальні збори членів товариства (надалі - загальні збори) і правління товариства (надалі - правління);
- в загальних зборах вправі приймати участь всі особи, які на день проведення загальних зборів є членами товариства, або їх уповноважені представники;
- чергові загальні збори скликаються правлінням товариства щороку для розгляду результатів діяльності товариства за звітний період. Загальні збори проводяться шляхом їх скликання або письмового опитування з наданням письмового звіту про діяльність товариства;
- опитувальний лист готує правління де визначено порядок денний та дата повернення (затверджується з протоколом з підписами членів правління). Письмове опитування членів товариства, які є власниками, проводиться шляхом власноручного заповнення ними листа опитування, в якому зазначаються день опитування, прізвище, ім`я, по батькові, відповідь члена товариства на питання "так", "ні" або "утримався", особистий підпис члена товариства. Опитувальний лист передається члену товариства під підпис в Реєстрі опитувальних листів. Не надання опитувального листа в зазначений термін, вважається згодою з наданої інформацією;
- повідомлення про проведення загальних зборів надсилається в письмовій формі і вручається кожному члену товариства під розпис або шляхом поштового відправлення (рекомендованим листом) на вказану адресу. Повідомлення надсилається не пізніше ніж за 3 календарних днів до дати проведення загальних зборів. У повідомленні про проведення загальних зборів зазначається порядок денний, дата та місце їх проведення;
- загальні збори є правомочними, якщо в них беруть участь члени товариства, що мають більше як 50% голосів. Під час підрахунку голосів враховуються голоси, присутніх на загальних зборах членів товариства та/або голоси, отримані під час проведення письмового опитування;
- при голосуванні на загальних зборах кожний член товариства має кількість голосів, відповідну кількості будинків, що перебувають у його власності. Голосування на загальних зборах проводиться за принципом: один будинок - один голос;
- якщо інше не передбачено цим статутом, рішення загальних зборів приймаються більшістю в 2/3 голосів від загальної кількості голосів членів товариства, які присутні на загальних зборах та/або голосів за результатами письмового опитування;
- питання, з яких рішення приймаються загальними зборами переважною більшістю у голосів присутніх членів товариства, зокрема затвердження кошторису надходжень та витрат.
Відповідно до п. 8.18., 8.20. статуту товариства прийняті загальними зборами (або шляхом письмового опитування), є обов`язковими для всіх членів товариства, в тому числі тих, що не брали участі у загальних зборах (або письмовому опитуванні). За результатами підрахунку результатів письмового опитування членів товариства, правління, яке проводило письмове опитування, вносить його результати до протоколу зборів та підводить підсумки голосування щодо всіх питань.
Рішення членів товариства може бути прийнято шляхом письмового опитування.
Зі змісту наведених вище статутних положень слідує, що загальні збори членів Товариства «Золоті ворота» можуть бути проведені двома способами: 
1) шляхом їх скликання, тобто фізичною присутністю членів товариства у конкретно-визначеному місці або; 
2) шляхом письмового опитування, тобто вручення/передання членам товариства під підпис у відповідному реєстрі опитувального листа.
Водночас незалежно від способу проведення загальних зборів членів товариства - скликання чи письмове опитування:
- для визначення питання чи прийнято спірні рішення, у розумінні пункту 8.14 статуту товариства, першочерговим є встановлення правомочності загальних зборів - кількість членів товариства, які прийняли участь у відповідних зборах;
- загальні збори є правомочними, якщо в них беруть участь члени товариства, що мають більше як 50% голосів, і підрахунок таких голосів для визначення правомочності зборів здійснюється для обох видів зборів в однаковий спосіб: скликання - враховуються голоси, присутніх на загальних зборах членів товариства; письмове опитування - враховуються голоси, отримані під час проведення письмового опитування.
Як правильно встановлено судом першої інстанції, зі змісту наявного в матеріалах справи протоколу №4 від 26.12.2022 року слідує, що загальні збори, на яких прийнято спірне рішення про затвердження розміру членських внесків по комунальному обслуговуванню, ремонту та розвитку інфраструктури містечка на 2023 рік та Кошторису фінансово-господарської діяльності відповідача на 2023 рік, проведено правлінням товариства у спосіб письмового опитування.
Крім того, у змісті означеного протоколу вказано загальну кількість членів товариства - 148 домовласників, а також відомості щодо порядку проведення опитування, зокрема надано опитувальні листи:
- 86 мешканцям з підписами у "Реєстрі отримання опитувальних листів";
- 42 мешканцям - на персональний номер у Viber (6 власників надіслали зворотне повідомлення щодо опитувального листа, тим самим підтвердили свою участь);
- 10 мешканцям - у поштову скриньку власної будівлі (1 домовласник повернув опитувальний лист, тим самим підтвердив свою участь);
- 1 мешканець відмовився від отримання опитуваного листа;
- 9 мешканцям опитувальні листи не вручені.
Тобто, як правильно встановлено судом першої інстанції та не спростовано доводами апеляційної скарги, визначаючи правомочність вказаних зборів 93 із 148 осіб, що складає більше 50%, відповідач урахував усі передані під підпис 86 опитувальних листів, у тому числі і неповернуті членами із їх волевиявленням.
Прийнятим же спірним рішенням визначено, що у протоколі № 5 від 02.01.2023 року за результатами підрахунку голосів "за" у кількості 75, з яких: 18 підтвердили своє волевиявлення поверненням опитувального листа; 57 не повернули опитувальний лист у встановлений термін, що вважається згодою з наданої інформації згідно п. 8.7. Статуту.
Щодо опитувальних листів від 07.12.2022 року та їх реєстру, колегія суддів відзначає наступне. 
Так, з аналізу змісту пунктів 8.8, 8.11. статуту товариства свідчить, що опитувальний лист, який готує правління, слугує безпосередньо способом повідомлення члена про відповідні збори та їх порядок денний, а також для вчинення членом волевиявлення щодо голосування з питань порядку денного і ця юридично значуща поведінка може бути вчинена у одній із двох форм:
1) шляхом власноручного заповнення членом товариства або його уповноваженим представником листа опитування, в якому зазначаються день опитування, прізвище, ім`я, по батькові, відповідь члена товариства на питання "так", "ні" або "утримався", особистий підпис члена товариства; 
2) шляхом ненадання опитувального листа в зазначений термін, що вважається згодою з наданою інформацією, тобто неповернення членом товариства опитувального листа вважається наданням згоди членом товариства щодо питань порядку денного.
Отже, для визначення голосів, отриманих під час проведення письмового опитування, та, як наслідок для першочергового визначення правомочності зборів, у розумінні пунктів 8.8, 8.11 статуту товариства, слід враховувати голоси як тих членів товариства, від яких надійшов власноручно заповнений опитувальний лист, так і тих, від яких не повернувся опитувальний лист, та усіх таких членів має бути повідомлено про проведення загальних зборів у передбаченому статутом порядку - передано опитувальний лист під підпис в Реєстрі опитувальних листів.
Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч. ч. 1 - 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Приписами статей 73, 74, 76-78 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. 
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
У пунктах 8.15- 8.22 постанови Верховного Суду від 29.01.2021 року у справі № 922/51/20 зазначено таке: "8.15. Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.
Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.
На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: «баланс імовірностей» (balance of probabilities) або «перевага доказів» (preponderance of the evidence); «наявність чітких та переконливих доказів» (clear and convincing evidence); «поза розумним сумнівом» (beyond reasonable doubt).
Так, принцип оцінки доказів "поза розумним сумнівом" полягає у тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.
З огляду на вказане вище та передбачені процесуальними нормами принципи доказування, зокрема «поза розумним сумнівом», суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що Реєстр опитувальних листів, копія якого наявна в матеріалах цієї справи, є належними та достовірним доказом на підтвердження того, що станом на 02.01.2023 року у Товаристві «Золоті ворота» обліковано 148 членів.
Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, до Реєстру опитувальних листів внесено такі записи про вручення/передання опитувального листа як: "вайбер сканов"/"по телефону"/"ящик", а у колонці реєстру "підпис отримувача" щодо таких записів про вручення стоїть один і той же підпис, належність якого певній особі, як і те, що така особа відправляла опитувальний лист засобами електронної комунікації через відповідний месенджер усім вказаним у такому реєстрі членам товариства не підтверджено жодними належними та допустимими в розумінні статей 73, 76-79, 86, 269 Господарського процесуального кодексу України доказами, зокрема і електронними.
Суд може розглядати електронне листування між особами у месенджері (як і будь-яке інше листування) як доказ у справі лише в тому випадку, якщо воно дає можливість суду встановити авторів цього листування та його зміст. Якщо з урахуванням конкретних обставин справи суд дійде висновку про те, що відповідне листування дає змогу встановити його учасників та може підтверджувати ті чи інші доводи сторін, наприклад, щодо наявності між ними відповідних відносин, ведення певних перемовин тощо, суд може прийняти таке листування як доказ і в такому разі надати йому оцінку сукупно з іншими доказами у справі. Вказаний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 року у справа № 916/3027/21 (Провадження № 12-8гс23).
Верховний Суд у постановах від 13.07.2020 року у справі №753/10840/19, від 18.02.2021 року у справі № 442/3516/20 надані сторонами скрін-шоти повідомлень з телефону та планшету, роздруківки з Viber фактично визнав належними та допустимими доказами, які досліджені судами у їх сукупності та яким надана належна правова оцінка.
Також Верховний Суд у постановах від 17.04.2020 року у справі № 905/2319/17, від 25.03.2020 року у справі № 570/1369/17, від 13.07.2020 року у справі № 753/10840/19, від 27.11.2019 року у справі № 1540/3778/18 дійшов висновку, що переписка у Viber, Skype та інших месенджерах, включно з голосовими повідомленнями та іншим, є належним електронним доказом у судових справах.
Разом з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відмітка (підпис) невстановленої особи у Реєстрі опитувальних листів про вручення листів означеними способами ("вайбер сканов"/"по телефону"/"ящик") не є тотожною особистому врученню члену опитувального листа під розпис.
Реєстр опитувальних листів може засвідчувати тільки особисте вручення листа члену товариства під розпис, попри те доказову силу стосовно обставин надсилання/вручення листів у інший спосіб - в месенджері/по телефону/в поштову скриньку, такий реєстр не несе, оскільки не є тим засобом, який фіксує відповідні дані.
Водночас певна кількість записів про вручення/передання опитувального листа у такому Реєстрі опитувальних листів містить відомості про підписи осіб, які не є членами/власниками, зокрема в колонці №6 указано про отримання опитувальних листів охоронцями, садівниками, управителями, водіями або вказано прізвища отримувачів, які є відмінними від вказаних у такому реєстрі (колонка №3) прізвищ членів.
Так, від більшості членів, щодо яких в Реєстр внесено такі записи, опитувальні листи, заповнені особисто членами товариства, не повернулися, тоді як жодних належних та достовірних доказів на підтвердження волевиялення означених членів на представництво їхніх інтересів такими особами та їхнє право участі у загальних зборах, у тому числі і шляхом прийняття опитувального листа, матеріали справи не містять, а скаржником не було надано ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції. 
Достовірність - властивість інформації бути правильно сприйнятою, ймовірність відсутності помилок, безсумнівна вірність наведених відомостей, які сприймає людина; відомості можуть бути достовірними або недостовірними для того, хто їх сприймає, а не взагалі.
Враховуючи вищевикладене суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що вручення опитувальних листів безпосередньо 93 членам під розпис, загалом відбувалось опосередковано, що не заперечується скаржником. 
З огляду на вказане та за наслідками аналізу вказаних вище реєстру і опитувальних листів суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що у зборах шляхом опитування взяло участь 57 членів, тобто ті особи, які особисто отримали опитувальні листи та повернули їх заповнені до правління, а також особи, які повернули до правління особисто заповнений опитувальний лист попри відсутність в Реєстрі запису про вручення їм такого листа або попри наявність запису про вручення листа іншій особі.
Водночас, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що передбачене пунктом 8.8. правило мовчазної згоди може бути застосоване тільки до тих членів, які особисто або через уповноваженого представника отримали опитувальний лист та, власне, його не повернули.
Таким чином, колегія суддів, критично оцінює твердження, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення, що не надання опитувального листа у зазначений термін, вважається згодою з наданою інформацією (п. 8.8 Статуту). З боку певних членів Товариства відбулася мовчазна згода.
Зроблені вище висновки ґрунтуються також на тому, що встановлення наявності обставин певних подій (судове пізнання) є завжди опосередкованим, а тому здійснюється судом на підставі поданих сторонами доказів, які мають бути належними та достовірними, з урахуванням внутрішнього переконання щодо об`єктивної дійсності та поведінки учасників спірних правовідносин.
Поведінка учасників правовідносин - членів організації та самої організації, зокрема і в площині їхньої діяльності, закріпленої нормами закону та статутними положеннями, має бути такою, аби не викликати сумнівів щодо волевиявлення сторін на прийняття участі у такій діяльності та не тлумачитись з подвійним змістом.
Звідси слідує, що особи, які вчиняють юридично значущі дії щодо повідомлення членів про збори, вручення документів тощо, мають забезпечити відповідне документальне оформлення своїх дій у спосіб, передбачений законом та/або статутом, або у будь-який інший розумний спосіб, який зафіксує означені обставини у формі належних та достовірних доказів.
Так, спосіб вручення товариством повідомлення має безсумнівно підтверджувати донесення інформації саме до члена товариства, а не до будь-якої іншої особи, в межах контролю якої буде розпорядження означеним повідомленням (опитувальним листом).
Як вбачається з матеріалів справи, у письмовому опитуванні взяли участь лише 39 членів відповідача відповідно до наявних в матеріалах справи опитувальних листів учасників ГО наступних будинків: 1, 2, 3, 7а, 10, 12, 14, 16, 18, 20, 21, 22, 23, 26, 38, 43, 46, 54, 57, 61, 65, 68, 69, 74, 81, 87, 88, 89, 100, 101, 102, 105, 114, 118, 125, 126, 151, 151а, 152, 165 (а.с. 121-160 том 1), які заповнені ними власноруч із зазначенням відповіді на питання "так", "ні" або "утримався" та на яких проставлено їх підписи, а отже у письмовому опитуванні взяли участь 39 голосів
При цьому, неправомочність загальних зборів, тобто відсутність повноважень у зборів учасників на розгляд будь-яких питань та прийняття будь-яких рішень, не є тотожною поняттю кваліфікованої більшості для прийняття зборами рішень з тих чи інших питань - 2/3 та 3/4 кількості присутніх на зборах членів, яка у вказаній ситуації, відповідно з урахуванням відсутності загалом правомочності зборів (кворуму), дослідженню не підлягає.
Водночас, колегія суддів зауважує, що з означених вище 39 членів товариства, які взяли участь у зборах, "за" проголосували 19.
Водночас, як правильно встановлено судом першої інстанції, саме лише зазначення у протоколі № 5 від 02.01.2023 року відомостей про певну кількість членів (93 особи), яким передано опитувальний лист та, які, відповідно, взяли участь у зборах, жодним чином не спростовує встановленого вище та не свідчить про дотримання порядку проведення спірних зборів, зокрема щодо наявності у цих зборів правомочності.
В розрізі вказаного вище, зокрема обрахунку кількості членів, яким передано опитувальний лист, судом враховано, що значна кількість членів товариства, як і спосіб їх проживання та комунікації у межах території створеної ними організації не виключає необхідність фіксування відповідних обставин таким чином та за допомогою таких даних, які б давали можливість оцінити їх як належні та достовірні докази стосовно певних обставин, зокрема щодо дійсного отримання членом товариства опитувального листа, а отже - взяття участі у зборах.
З огляду на викладене та враховуючи відсутність правомочності означених вище загальних зборів, проведених шляхом письмового опитування, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог.
Твердження скаржника, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні не встановив та не відобразив, які саме права чи законні інтереси позивача було порушено рішенням загальних зборів членів Товариства, оформленим протоколом позачергових Загальних зборів членів Товариства від 02.01.2023 року № 5. Чіткої позиції щодо поновлення права позивача не містить а ні позовна заява, а ні рішення, що оскаржується, колегія суддів не визнає переконливими доводами, як безпідставні, оскільки, як встановлено вище та зазначено позивачем в позовній заяві загальні збори членів відповідача, які відбулись 02.01.2023 та оформлені протоколом № 5, були проведені із порушенням вимог статуту відповідача, а рішення прийняте на них за відсутності необхідного кворуму встановленого відповідним статутом порушує права позивача стосовно здійснення діяльності з управління ГО як її членом.
При цьому колегія суддів відзначає, що враховуючи передбачену статутом Товариства "Золоті ворота" мету та спрямованість його діяльності, судова колегія вважає правомірним висновок про обґрунтованість доводів позивача про порушення спірним рішенням його прав як члена товариства, зокрема, на участь в управлінні діяльністю товариства та її правову визначеність, позаяк рішення загальних зборів за своїм змістом формують спільну волю і волевиявлення членів товариства стосовно його діяльності, зокрема і щодо задоволення економічних інтересів членів товариства, пов`язаних з утриманням, благоустроєм та охороною індивідуальних житлових будинків території містечка та її інфраструктури.
Через правомочність загальних зборів товариства реалізується покладена в основу його створення спільність інтересів членів товариства, тоді як у зворотному така спільність у значущих для мети створення організації питаннях відсутня.
З огляду на зроблений висновок баланс інтересів позивача та товариства дослідженню не підлягає, позаяк не може існувати баланс між законними очікуваннями члена товариства на правову визначеність у діях такого товариства по проведенню загальних зборів, на дотримання спільності інтересів членів товариства та, власне, відповідними діями нелегітимної кількості осіб з проведення зборів за відсутності їх првомочності.
Разом з цим, колегія суддів зауважує, що прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів є достатньою підставою для визнання недійсними таких рішень загальних зборів.
Колегія суддів, проаналізувавши судові рішення, висновки у яких, на думку скаржника, підлягають застосуванню у цій справі, вказує на те, що такі висновки не є релевантними до обставин справи, зокрема у даній справі відсутня правомочність загальних зборів, проведених шляхом письмового опитування.
Підставою для апеляційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції на обґрунтування мотивувальної частини постанови, саме лише зазначення у постанові Верховного Суду норми права також не є його правовим висновком про те, як саме повинна застосовуватися норма права у подібних правовідносинах. До того ж цитування скаржником окремих висновків, наведених у відповідних постановах Верховного Суду, не є належним правовим обґрунтуванням підстави апеляційного оскарження судових рішень, передбаченої статтями 254, 255 Господарського процесуального кодексу України.
При цьому, судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішенні були враховані та надані вичерпні відповіді на вказівки Верховного Суду викладені у постанові від 04.02.2025 року у даній справі. 
Інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин у процесуальному сенсах.
Разом з цим, колегія суддів приймає до уваги, що мотиви апеляційної скарги Громадської організації Товариства індивідуальних забудовників «Золоті ворота» фактично зводяться до мотивів викладених у відзиві на позовну заяву, висновки по яким були зроблені судом першої інстанції у оскаржуваному рішенні. 
Саме лише прагнення скаржника ще раз розглянути та оцінити ті самі обставини справи і докази в ній не є достатньою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
Колегія суддів погоджується з твердженнями позивача викладеними у відзиві на апеляційну скаргу.
Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для скасування ухваленого у справі рішення, наведені доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.
Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд - 
УХВАЛИВ: 
1. Апеляційну скаргу Громадської організації Товариства індивідуальних забудовників «Золоті ворота» на рішення Господарського суду Київської області від 15.10.2025 року у справі №911/1744/23 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Київської області від 15.10.2025 року у справі №911/1744/23 залишити без змін.
3. Судовий збір, понесений у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.
4. Матеріали справи №911/1744/23 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім 

Судді Б.О. Ткаченко

А.Г. Майданевич

Дата підписання 09.06.2026 року.