Справа № 204/4227/26 
Провадження № 2/204/3414/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року м. Дніпро

Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого - судді      Черкез Д.Л., 
за участю секретаря судового засідання    Борсук А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Ольгинської селищної військової адміністрації Волноваського району Донецької області про визнання права власності,- 

В С Т А Н О В И В:

15 квітня 2026 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Ольгинської селищної військової адміністрації Волноваського району Донецької області, в якій просив визнати за ним право власності на квартиру загальною площею 41,20 кв.м., житловою площею 28,40 кв.м. розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до договору купівлі-продажу від 06 серпня 2002 року, посвідченого державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори Степанищенко Л.І., зареєстрованого в реєстрі за № 2430, позивач є власником квартири АДРЕСА_2 . 07 серпня 2002 року вказана квартира зареєстрована Волноваським бюро технічної інвентаризації на праві власності за позивачем і записана у реєстрову книгу за реєстровим № 1234. Право власності на вищевказану квартиру позивач не встиг зареєструвати в електронному реєстрі, тому будь-які відомості про право власності на квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно або в Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні. 22 грудня 2025 року позивач звернувся з відповідною письмовою заявою до державного реєстратора прав на нерухоме майно, Виконавчий комітет Броварської міської ради Броварського району Київської області щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Проте, 08 січня 2026 року позивач отримав рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій у зв`язку з тим, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. В інший спосіб визнати право власності на будинок та зареєструвати майно в Державному реєстрі речових прав у позивача немає. У зв`язку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом.
07 травня 2026 року від представника відповідача – Єфіменко А.С. до суду надійшов відзив на позову заяву, в якому зазначено, що Ольгинська селищна військова адміністрація Волноваського району Донецької області позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Крім того, повідомив про те, що Указом Президента України від 16 квітня 2025 №240/2025 «Про утворення військових адміністрацій населених пунктів у Донецькій області» було утворено на базі військово-цивільних адміністрацій населених пунктів Донецької області, утворених Указом Президента України від 19 лютого 2021 року № 61/2021 «Про утворення та реорганізацію військово-цивільних адміністрацій у Донецькій області», такі військові адміністрації населених пунктів, серед яких Ольгинська селищна військова адміністрація Волноваського району Донецької області. У зв`язку з утворенням військових адміністрацій населених пунктів, повноваження відповідних військово-цивільних адміністрацій населених пунктів припинилися з дня початку здійснення відповідною військовою адміністрацією своїх повноважень. Таким чином, Ольгинської селищної ради Волноваського району Донецької області не існує, оскільки рада реорганізована в Ольгинську селищну військову адміністрацію Волноваського району Донецької області (а.с. 37-37).
Враховуючи викладене, суд ухвалив виключити зі складу відповідачів Ольгинську селищну раду у зв`язку із реорганізацією селищної ради в Ольгинську селищну військову адміністрацію Волноваського району Донецької області.

Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.
Представник відповідача – Єфіменко А.С. в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив суд про розгляд справи без участі відповідача за наявними у матеріалах справи документами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до положень ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.
Судом встановлено, що 06 серпня 2002 року між ОСОБА_2 як продавцем з однієї сторони, та ОСОБА_1 як покупцем з другої сторони, було укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори Донецької області Степанищенко Л.І., зареєстрований в реєстрі за № 2430, згідно з яким продавець продала, а покупець купив квартиру під номером АДРЕСА_2 , що складається із двох кімнат житловою площею 28,40 кв.м., загальною площею 41,20 кв.м., корисною площею 41,20 кв.м. (а.с. 15). 
На вказаному договорі купівлі-продажу квартири зроблено реєстраційний напис про те, що зазначена в цьому документі квартира АДРЕСА_1 зареєстрована Волноваським бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за ОСОБА_1 , записана в реєстрову книгу за № 1234 від 07 серпня 2002 року (зв. бік а.с. 15).
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
З технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2 вбачається, що вказана квартира розташована на 3 поверсі 3-поверхового будинку та складається із 2-х кімнат житловою площею 28,40 кв.м., в тому числі: 1-ша кімната -16,50 кв.м., 2-га кімната – 11,90 кв.м., кухня площею 4,70 кв.м., ванна кімната площею 2,90 кв.м., туалет суміжний, коридор площею 5,20 кв.м. (а.с. 16).
Ольгинська селищна територіальна громада відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 380/43786, відноситься до тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України.
Позивач  ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 24 травня 2022 року № 3250-5001644124 (а.с. 14).
22 грудня 2025 року позивач звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Самсон Т.В. Виконавчий комітет Броварської міської ради Броварського району Київської області з відповідною заявою (реєстраційний номер 70686039) з метою проведення державної реєстрації його права власності на квартиру АДРЕСА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.
08 січня 2026 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Самсон Т.В. Виконавчий комітет Броварської міської ради Броварського району Київської області було прийнято рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 82776082 у зв`язку з тим, що подані документи не відповідають вимогам, встановленим Законом, а саме: відсутня інформація з архівних даних Волноваського БТІ (а.с. 18). 
У зв`язку з викладеним та враховуючи той факт, що на теперішній час право власності позивача на квартиру АДРЕСА_2 , не визнається, з метою захисту своїх прав на нерухоме майно з посиланням на статтю 392 ЦК України, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою про визнання права власності на належну йому квартиру. 
Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою, по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.
Позивачем у спорі про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред`явлення позову).
Згідно роз`яснень наведених у пункті 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.
У частині 1 статті 321 ЦК України закріплено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Позивач є власником квартири АДРЕСА_2 , однак на теперішній час його право власності на цю квартиру не визнається органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та позивач не може здійснити у державного реєстратора прав на нерухоме майно державну реєстрацію його права власності на квартиру, що позбавляє позивача можливості розпорядитись своєю власністю на власний розсуд або отримати компенсацію за пошкоджене чи знищене майно. 
З огляду на наведене, встановивши та проаналізувавши усі обставини справи, оскільки позивач в іншій спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про визнання за ним права власності на нерухоме майно, захистити своє порушене право не може, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 , житловою площею 28,40 кв.м., загальною площею 41,20 кв.м.
Підсумовуючи наведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
На підставі ст.ст. 15, 16, 316, 317, 321, 328, 392 Цивільного кодексу України, та керуючись ст.ст. 4, 81, 82, 133, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В: 

Позовну заяву ОСОБА_1 до Ольгинської селищної військової адміністрації Волноваського району Донецької області, про визнання права власності – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) право власності на квартиру АДРЕСА_2 , житловою площею 28,40 кв.м., загальною площею 41,20 кв.м.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Л. Черкез