ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
Іменем України

07 травня 2026 року	м. Дніпро	Справа № 360/464/26	

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) позовну заяву адвоката Карпової Ірини Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 11.03.2026 через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява адвоката Карпової Ірини Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 (далі – позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач), в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), що полягає у невнесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про виключення з військового обліку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 );
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про виключення з військового обліку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1064,96 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач відповідно до обліково-послужної картки до військового квитка № НОМЕР_4 (замість військового квитка), 18.08.2015 виключений з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що в Обліково-послужній картці і та паспорті громадянина України наявні відповідні відмітки, на підставі наказу МОУ № 35.
Після формування електронного військово-облікового документу 31 січня 2026 року з`ясував, що категорія обліку, яка міститься в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОБЕРІГ, суперечить категорії обліку, що зазначена у паперовому військово-обліковому документі № 4/3391 та не відповідає інформації, що міститься в обліково-послужної картки до військового квитка ОСОБА_1 . Згідно інформації, отриманої у застосунку РЕЗЕРВ +, ОСОБА_1 безпідставно перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 як військовозобов`язаний.
Позивач 3 лютого 2026 року звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 із заявою, яку подав на електрону адресу ІНФОРМАЦІЯ_6 з електронним підписом, в якій просив Відповідача виправити недостовірні відомості в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, зазначивши його статус, як особи, яку виключено з військового обліку; усунути недостовірну відмітку про порушення правил військового обліку, яка не може застосовуватися до особи, знятої з обліку; оновити відповідну інформацію в мобільному додатку «Резерв+» та в електронному обліковому записі згідно з фактом виключення ОСОБА_1 з військового обліку 18.08.2015.
09 лютого 2026 року Позивач на електрону адресу отримав відповідь від ІНФОРМАЦІЯ_6 за № ЩТ/690 від 09.02.2026, відповідно до якого Відповідач зазначив, що: “ ОСОБА_1 , автоматично, рішенням вищого штабу, взято на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_6 , у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 16 серпня 2024 р. № 932, якою затверджено Порядок реалізації експериментального проекту з автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, яким реалізовано механізм автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів шляхом електронної інформаційної взаємодії між національними електронними інформаційними ресурсами у цілях національної безпеки та оборони України.
Громадянин ОСОБА_1 на військовий облік за місцем проживання не взятий, відносно даного громадянина неможливо проведення мобілізаційних заходів, ухиляється від виконання військового обов`язку.
З метою вирішення питання по суті заяви, рекомендуємо ОСОБА_1 звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем фактичного проживання (реєстрації) в Україні, де ініціювати виконання процедури взяття Вас на військовий облік”.
Відповідачем відмовлено у задоволені заяви позивача та протиправно не внесено до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про виключення ОСОБА_1 з військового обліку, у зв`язку із чим останній вимушений звернутися до суду з цим адміністративним позовом.
Ухвалою суду від 16.03.2026 відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.
17.04.2026 до Луганського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить позовні вимоги позивача залишити без задоволення у повному обсязі, посилаючись на те, що наразі змінено порядок обліку військовозобов`язаних. 
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 16 серпня 2024 року № 932 затверджено Порядок реалізації експериментального проекту з автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі – Порядок), яким реалізовано механізм автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - експериментальний проект) шляхом електронної інформаційної взаємодії між національними електронними інформаційними ресурсами у цілях національної безпеки та оборони України.
Відповідно до п. 17 зазначеного Порядку взяття на військовий облік громадян України, зазначених у пунктах 13 і 14 цього Порядку, здійснюється територіальним центром комплектування та соціальної підтримки (далі – ТЦК та СП) за зареєстрованим/задекларованим їх місцем проживання, а у разі, коли місце проживання не зареєстроване/не задеклароване, - територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, визначеними Генеральним штабом Збройних Сил.
Крім того, відповідно до абз.2 п.7 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 Генеральний штаб Збройних Сил встановлює особливості ведення військового обліку територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.
На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 , автоматично, в ході реалізації Постанови Кабінету Міністрів України від 16 серпня 2024 року № 932, рішенням вищого штабу, зараховано на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Рішення про взяття ОСОБА_1 на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_7 не приймались. 
Нормами ч.3 ст.33, ч.4 ст.37, п.2 ч.1 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" встановлено порядок, за якими повинні діяти громадяни України, а саме будучи військовозобов`язаними громадяни України повинні стати на військовий облік за місцем фактичного проживання. 
Водночас Постанова Кабінету Міністрів України від 16 серпня 2024 року № 932 не містить підстав для зняття з військового обліку військовозобов`язаних громадян України.
21.04.2026 від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що поданий ІНФОРМАЦІЯ_7 відзив на позовну заяву ОСОБА_1 є необґрунтованим, його зміст не відповідає вимогам законодавства, а позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.
Ухвалою суду від 05.05.2026 задоволено заяву відповідача про поновлення строку для подання відзиву. Поновлено ІНФОРМАЦІЯ_1 строк на подання відзиву на позовну заяву разом зі всіма доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Дослідивши матеріали судової справи у електронній формі, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 КАС України судом встановлено таке.
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно відповіді № 2707759 від 07.05.2026, з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери фактичною адресою мешкання позивача як внутрішньо переміщеної особи є: АДРЕСА_3 , що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
В електронному військово-обліковому документі з застосунку «Резерв +» наявна відмітка «порушення правил військового обліку», а також міститься така інформація: ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_8 , причина звернення до Нацполіції: не стали на військовий облік за новою адресою, дата звернення: 31.01.2026, дата уточнення даних 02.02.2026.
З обліково-послужної карти № 4/3391 на ім`я ОСОБА_1 вбачається, що позивач виключений з військового обліку на підставі наказу МОУ № 35 від 2002 року ІНФОРМАЦІЯ_4 (не отримав ВОС).
У паспорті ОСОБА_1 18.08.2015 « ІНФОРМАЦІЯ_9 » внесено відмітку про те, що позивач не військовозобов`язаний.
03.02.2026 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_10 з заявою в якій просив:
1. Внести зміни до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів («Оберіг») зазначивши мій статус як особи, яку виключено з військового обліку.
2. Усунути недостовірну відмітку про порушення правил військового обліку, яка не може застосовуватись до особи, знятої з військового обліку.
3. Оновити відповідну інформацію в мобільному додатку «Резерв+» та в електронному обліковому записі з фактом виключення мене з військового обліку.
Листом від 09.02.2026 № ЩТ/690 відповідач повідомив позивача, що постановою Кабінету Міністрів України від 16 серпня 2024 року № 932 затверджено Порядок реалізації експериментального проекту з автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов?язаних та резервістів (далі - Порядок), яким реалізовано механізм автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників. військовозобов?язаних та резервістів (далі - експериментальний проект) шляхом електронної інформаційної взаємодії між національними електронними інформаційними ресурсами у цілях національної безпеки та оборони України. 
В ході реалізації Постанови Кабінету Міністрів України від 16 серпня 2024 року № 932 ОСОБА_1 автоматично, рішенням вищого штабу, взято на військовий облік в ІНФОРМАЦІЯ_6 , відповідно до даних Реєстру ОСОБА_1 є військовозобов?язаним. 
Відповідно до абзацу 6 ч.3 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію": військовозобов?язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов?язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінеї призовника, військовозобов?язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або находження. Законом України "Про Єдиний державний призовників, військовозобов?язаних та резервістів із змінами, внесеними згідно із Законом № 1357-1Х від 30.03.2021} уведено в дію Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов?язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов?язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України, яка забезпечує облік ідентифікацію оголошення в розшук та обмін такою інформацією з іншими держаними реєстрами.
ОСОБА_1 на військовий облік за місцем проживання не взятий, відносно нього неможливо проведення мобілізаційних заходів, ухиляється від виконання військового обов`язку. 
Відповідно до абзацу 37 п.9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою КМУ від 23 лютого 2022 року № 154 «Завдання та функції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки», зазначено, що РТЦК звертаються до Національної поліції або її територіальних підрозділів щодо надання відомостей стосовно призовників про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості; звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції щодо доставлення до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення; 3 означених підстав відносно громадянина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 , ініційовано розшук, оскільки він ігнорує обов?язок встати на військовий облік за місцем фактичного проживання, чим порушує приписи абзацу 6 ч.3.ст.22 "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", що підпадає під дію ст.ст. 210, 210-1 КУпАП. В Ресстрі створено "Примітку про ПРАВОПОРУШЕННЯ" на ОСОБА_1 . Протокол про адміністративне правопорушення не складався. Національною поліцією ОСОБА_1 не доставлявся. Облікові документи ІНФОРМАЦІЯ_7 не складалися, особисто ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 не відвідав, можливості перевірити оригінали документів не надав. З метою вирішення питання по суті заяви, рекомендуємо ОСОБА_1 звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем фактичного проживання (реєстрації), де ініціювати виконання процедури взяття його на військовий облік.
Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і відзив учасників справи, суд виходить з такого.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з статтею 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
За приписами статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні” у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України “Про правовий режим воєнного стану” постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Також Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.
В подальшому Указами Президента України воєнний стан продовжувався. Станом на дату розгляду справи воєнний стан в Україні триває.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-ХІІ).
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Згідно з частинами третьою, сьомою, дев`ятою статті 1 Закону № 2232-XII військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно з частинами першою, п`ятою статті 33 Закону № 2232-XII військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 частини першої статті 37 Закону № 2232-XII передбачено, що взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України, зокрема, на військовий облік військовозобов`язаних: звільнені з військової служби в запас; які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України «Про альтернативну (невійськову) службу»; військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; звільнені зі служби поліцейські, особи начальницького та рядового складу Міністерства внутрішніх справ України, Державного бюро розслідувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту (крім осіб, прийнятих на службу цивільного захисту у порядку, визначеному Кодексом цивільного захисту України, до проходження строкової військової служби), Державної кримінально-виконавчої служби України, співробітники Служби судової охорони, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України; які набули громадянства України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних; зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Служби зовнішньої розвідки України; які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від призову на строкову військову службу; які досягли 27-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників; які звільнені зі служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування у запасі.
Відповідно до частини шостої статі 37 Закону № 2232-XII виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які: 1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими; 2) припинили громадянство України; 3) визнані непридатними до військової служби; 4) досягли граничного віку перебування в запасі; 5) були кандидатами для прийняття на військову службу за контрактом відповідно до частини десятої статті 20 цього Закону, але не були прийняті на військову службу за контрактом; 6) звільнені з військової служби за контрактом відповідно до підпунктів "й" або "к" пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону.
Відповідно до пункту 20 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі - Порядок 1487), військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів. У разі зміни місця проживання або у разі, коли в паспорті громадянина України відсутні відмітки про реєстрацію місця проживання, призовниками, військовозобов`язаними та резервістами подається інформація, яка підтверджується документами або відомостями відповідно до Закону України “Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні” та Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 “Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад”. Для внесення запису/актуалізації даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ними надаються персональні дані відповідно до вимог Закону України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів”.
Пунктом 22 Порядку № 1487 визначено, що взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, підрозділах Служби зовнішньої розвідки здійснюється відповідно до Закону № 2232-XII.
Відповідно до статті 28 Закону № 2232-XII, у редакції, яка діяла на момент виключення позивача з обліку (18.08.2015), визначено, що військовозобов`язані, які перебувають у запасі та мають військові звання рядового, сержантського і старшинського складу, поділяються на розряди за віком: 1) перший розряд - до 35 років; 2) другий розряд - до 60 років.
Статтею 32 Закону № 2232-XII, у редакції, яка діяла на момент виключення позивача з обліку (18.08.2015), встановлено, що військовозобов`язані, які досягли граничного віку перебування в запасі, а також визнані військово-лікарськими комісіями непридатними для військової служби у воєнний час, виключаються з військового обліку і переводяться у відставку.
В обліково-послужній картці № 4/3391 на ім`я ОСОБА_1 вказано, що він має військове звання рядовий, а також містить відмітку про зняття з обліку 18.08.2015. Жодної інформації про те, до якого розряду віднесено позивача у картці не зазначено.
У заяві до ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.02.2026 ОСОБА_1 зазначено, що його виключено з військового обліку оскiльки 24.03.2014 досягнув граничного вiку перебування на вiйськовому облiку.
Отже, спірні правовідносини, які склались у цій справі, зводяться до питання правомірності дій відповідача щодо взяття позивача на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, як особу, яка раніше була виключена з військового обліку, у зв`язку з досягненням граничного віку перебування в запасі.
Проте як вбачається з документу від 28.02.2026, що сформовано за допомогою застосунку «Резерв+» позивач перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Суд зауважує, що після досягнення 35 років військовозобов`язаний автоматично переходить до другого розряду, граничний вік перебування в якому становить 60 років, а приписи статті 28 Закону № 2232-XII про те, що граничний вік перебування в запасі другого розряду є граничним віком перебування в запасі та у військовому резерві, змін не зазнали та становлять – до 60 років.
Отже, за відсутності будь яких доказів віднесення позивача до першого розряду суд вважає, що відповідно до Закону № 2232-XII позивач є таким, що підпадає під його дію як особа, яка не досягла встановленого законом граничного віку перебування у запасі військовозобов`язаних другого розряду.
Таким чином, позивача автоматично поновлено в запасі, незалежно від того чи перебував він на військовому обліку, оскільки позивач не досягнув 60-річного віку, тобто повинен, згідно з чинним законодавством, перебувати на військовому обліку військовозобов`язаних.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно відмовив у внесенні до Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення з військового обліку ОСОБА_1 , а тому у суду відсутні підстави зля визнання його дій протиправними та зобов`язувати внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про виключення з військового обліку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Суд зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, однак позивач в ході судового розгляду справи не доведено ґрунтовності пред`явлених вимог.
Отже, звертаючись до суду з позовом про захист своїх прав, позивач обтяжений обов`язком довести «небезпідставність» своїх доводів щодо порушеного права, за захистом якого він звернувся до суду, надавши відповідні докази, зі змісту яких можливо встановити наявність спору саме на момент звернення до суду.
Проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно із ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи вищевикладене, відповідно до основних засад адміністративного судочинства, вимог законодавства України, що регулює спірні правовідносини, та встановлених судом обставин, суд вважає, що позовні вимоги адвоката Карпової Ірини Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 не належать до задоволення.
Підстави для розподілу судових витрат в порядку, передбаченому ст. 139 КАС України, відсутні.
Керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову адвоката Карпової Ірини Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя 	Т.В. Смішлива