Справа № 331/4805/26
Провадження № 3/331/1455/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2026 року м. Запоріжжя
Суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя Кольц Д.М., розглянувши адміністративний матеріал, за протоколом ДНЗ/Н №198 від 25.05.2026 року, що надійшов з ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Дніпра, механік взводу військової частини НОМЕР_2 , що зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до опису протоколу 24 травня 2026 року о 20-10 годин солдат ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, проходячи військову службу на посаді механік взоду військової частини НОМЕР_2 , в умовах особливого періоду, виконуючи обов`язки військової служби за призначенням, перебував на території тимчасового розташування військової частини в АДРЕСА_2 , від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив ст.ст. 11, 13, 120, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про слухання справи повідомлявся належним чином. Через електронну пошту суду надіслав письмові докази, що на його думку підтверджують відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення. 
Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до норми ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. 
Відповідно до ст. 256 КУпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Диспозицією ч. 1 ст.172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Приписами ч.3 ст.172-20 КУпАП дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду тягнуть відповідне стягнення.
При дослідженні матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 встановлено, що останній притягається до адміністративної відповідальності за відмову від проходження медичного огляду, вчиненого під час особливого періоду.
Згідно наданих ОСОБА_1 документів вбачається, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 13.05.2026 по 22.05.2026 року у медичній роті в/ч4962, що підтверджено випискою №187 із медичної карти стаціонарного хворого. У виписці також зазначено про звільнення від виконання службових обов`язків та фізичних навантажень на 5 календарних днів. Судом також оглянутий висновок судово-медичного дослідження (обстеження) яким встановлена наявність тілесних ушкоджень у вигляді садна тім`яної ділянки посередині, одинадцять підшкірних гематом тулубу, лівої верхньої та обох нижніх кінцівок, що спричинені від дії не менш дванадцяти ударів тупого твердого предмету (предметів) в термін, на який вказує обстежений, тобто 26.05.2026 року. Відповідно до висновку, ОСОБА_1 вказував на причину отримання тілесних ушкоджень: 26.05.2026 року о 13-00 годині, відомий йому військовослужбовець гумовим шлангом бив його по тілу, кінцівкам, збив з ніг і бив ногами по голові.
Подані особою, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, матеріали свідчать про наявність конфлікту, що на думку військовослужбовця і було підставою для відмови від огляду.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь.
В матеріалах доданих до протоколу відсутні відеодокази обставин, на які посилається уповноважена особа, що його склала, а відтак суд не може об`єктивно оцінити чи дійсно відмова була спричинена тиском, підбурюванням, або інше, з огляду на конфлікт, який міг мати місце у військовій частині, де проходить військову службу ОСОБА_1 , або ж ОСОБА_1 був проінформований про наслідчи відмови від огляду і відмовився.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
На підставі вищевикладеного, враховуючи, що всі сумніви трактуються на користь особи, що притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, а тому провадження по вказаній справі слід закрити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 3 ст.172-20, п.1 ч. 1 ст.247, ст.ст.280, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Справу про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Олександрівський районний суд міста Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя         Д.М. Кольц