ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/1325/25  Номер провадження 22-ц/814/1516/26	Головуючий у 1-й інстанції Левицька Т.В.  Доповідач ап. інст. Панченко О. О.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді Панченка О.О.,
суддів Пікуля В.П., Бутенко С.Б.
при секретарі Філоненко О.В.
за участю представника Чутівської селищної ради Балясного Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області – адвоката Конрадій Марії Володимирівни на ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 01 грудня 2025 року постановлену у складі головуючого судді Левицької Т.В., повний текст судового рішення складено – дати не вказано
у справі за позовом Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області до виконавчого комітету Чутівської селищної ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_1 , третя особа: фермерське господарство «Аметист Агро» про визнання протиправним та скасування рішення, скасування державної реєстрації,-
В С Т А Н О В И В :
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Зміст позовних вимог
У червні 2025 року представник Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області адвокат Капралова І.Г. звернулася до Глобинського районного суду Полтавської області з позовом до виконавчого комітету Чутівської селищної ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_1 , третя особа: фермерське господарство «Аметист Агро». Прохала визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Чутівської селищної ради Гаєвської І.В., індексний номер 71044110 від 09.01.2024 року про державну реєстрацію права оренди за ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 20,00 га, кадастровий номер 5320686800:00:004:0096, за договором оренди землі від 01.11.2012 року ( номер запису про інше речове право 53231753 від 05.01.2024 року); - скасувати в Державному реєстрі речових прав на нарухоме майно запис № 53231753 від 05.01.2024 року про державну реєстрацію права оренди за ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 20,00 га, кадастровий номер 5320686800:00:004:0096, за договором оренди землі від 01.11.2012 року; - стягнути з відповідачів судові витрати по справі.
Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 01 грудня 2025 року у відкритті провадження у справі за позовом Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області до виконавчого комітету Чутівської селищної ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_1 , третя особа: фермерське господарство «Аметист Агро» про визнання протиправним та скасування рішення, скасування державної реєстрації відмовлено.
В ухвалі зазначено, що спір виник щодо користування землями фермерського господарства, а тому підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.
Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги
Не погодившись з вказаною ухвалою її в апеляційному порядку оскаржила представник Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області – адвокат Конрадій М.В., зазначає, що судом першої інстанції передчасно здійснено висновок про те, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції господарського судочинства.
Зазначає, що спір про скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно має розглядатись як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване аналогічне право щодо того ж нерухомого майна. 
Вказує, що належним відповідачем у даному спорі є особа, речове право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Державний реєстратор не може виступати належним відповідачем у такому спорі, він лише зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 липня 2021 року у справі № 336/4662/19 (провадження № 61 19598св20).
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з ч. 1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.
Статтею 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
В постанові Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» від 24 жовтня 2011 року №10 надано роз`яснення, що у вирішенні питань, пов`язаних з прийняттям позовних заяв, господарським судам слід розрізняти поняття підвідомчості і підсудності справ. Підвідомчість - це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції (стаття 12 ГПК України). Підсудність визначається колом справ у спорах, вирішення яких, віднесено до підвідомчості певного господарського суду (п.1 постанови). З огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1, 41, 12 ГПК України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер (п. 2 постанови).
Господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, якщо склад учасників спору відповідає приписам статті 4 ГПК України, а правовідносини, з яких виник цей спір, мають господарський характер.
У вирішенні питання про те, чи можна вважати правовідносини і спір господарськими, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 ГПК України.
Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.
Таким чином, критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.
Відповідно до п.1, 15 ч.1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.
Згідно з ст.2 ГК України учасниками відносин у сфері господарювання є суб`єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.
З матеріалів справи вбачається, що 01.11.2012 року між Глобинською районною державною адміністрацією та орендарем ОСОБА_1 укладено договір оренди землі, зареєстрований 09.01.2024 року.
Відповідно до п.п. 1.1, 2.1 Договору, предметом договору є земельна ділянка сільськогосподарського призначення (для ведення фермерського господарства) загальною площею 20,0 га, яка знаходиться на території Погребівської сільської ради.
В позовній заяві позивачем також зазначено, що земельна ділянка з кадастровим номером 5320686800:00:004:0096 площею 20,0 га є землями сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства (01.02).
Відповідно до частини 4 статті 263 Цивільного процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові від 30 січня 2019 року у справі №755/10947/17-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що суди під час вирішення аналогічних спорів мають враховувати саме останній висновок Великої Палати Верховного Суду. Так, з метою забезпечення єдності та сталості судової практики Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 жовтня 2022 року у справі № 922/1830/19 зазначила, що спори щодо користування землями фермерського господарства, у тому числі з центральним органом виконавчої влади, який реалізує політику у сфері земельних відносин, з іншими юридичними особами, мають розглядатися господарськими судами незалежно від того, чи отримувала фізична особа раніше земельну ділянку для створення фермерського господарства і того, чи створила вона це фермерське господарство.
Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 є засновником та керівником ФГ «Погреби – Агро» та саме вказане господарство, згідно податкових декларацій з плати за землю, сплачує орендну плату за користування земельною ділянкою з кадастровим № 5320686800:00:004:0096, а тому місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.
З викладеного вбачається, що спір виник з суб`єктом господарювання. 
Ознаками господарського спору є, зокрема: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами господарських відносин, урегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.
Отже, виходячи зі змісту спірних правовідносин, суб`єктного складу сторін спору, законодавства, що застосовується до цих правовідносин, цей спір є господарським, а відтак суд першої інстанції правомірно відмовив у відкритті провадження у справі. 
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
На виконання вимог ч.1 ст. 256 ЦПК України, колегія суддів роз`яснює позивачу, що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду, Градизька селищна рада Кременчуцького району Полтавської області має право протягом десяти днів з дня отримання даної постанови звернутися до суду першої інстанції з заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області – адвоката Конрадій Марії Володимирівни залишити без задоволення.
Ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 01 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 16 червня 2026 року.

Головуючий    О.О. Панченко

Судді       В.П. Пікуль

С.Б. Бутенко