Справа №: 398/2092/26 
провадження №: 3/398/499/26 
ПОСТАНОВА
Іменем України 
"21" травня 2026 р. м. Олександрія 
Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Голосеніна Тетяна Василівна, розглянувши матеріали, які надійшли від Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградської області стосовно
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130, КУпАП,
ВСТАНОВИВ
24 березня 2026 року о 23:40 год. у с.Диківка Олександрійського району, вул.Самсонова, 25, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ, днз НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова та хитка хода. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, у встановленому законодавством порядку, водій відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. 
У той же день і час, у с.Диківка Олександрійського району, вул.Самсонова, 25, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ, днз НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору та гучномовця, чим порушив п.2.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122-2 КУпАП.
07.04.2026 року ОСОБА_1 подав до суду заяву, відповідно до якої пояснив, що вину не визнає. Зазначив, що протокол є юридично нікчемним документом, який складено працівниками поліції з метою приховування вчиненого щодо нього тяжкого злочину та створення штучних підстав для виправдання незаконного насильства. Також повідомив, що 24.03.2026 року групою працівників поліції Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області до нього було застосовано фізичне насильство, що призвело до переломів VІІ, ІХ,Х ребер справа та напруженого пневмотораксу (перфорації легені). Викладене підтверджується випискою №2477 та КТ від 30.03.2026 року. Вважає, що протокол, складений особами під час вчинення ними злочину щодо нього, не може ґрунтуватися на доказах. Листом Кіровоградської обласної прокуратури від 03.04.2026 року №20-2972ВИХ-26 підтверджено, що за фактом застосування до нього насильства працівниками поліції розпочато досудове розслідування ЄРДР №42026120000000044 та №62026150030000810 за ч.2 ст.365 КК України. Вважає, що зафіксовані в протоколі ознаки алкогольного сп`яніння є наслідками больового шоку та дихальної недостатності від перфорації легенів. Працівники поліції свідомо не залучили свідків та не забезпечили негайну доставку до лікаря, намагаючись приховати сліди побиття.
На підтвердження зазначеного, ОСОБА_1 надав лист Кіровоградської обласної прокуратури від 03.04.2026 року, копію комп`ютерної томографії, копію виписки-епікрізу №2477 від 25.03.2026 року, копію електронного направлення від 30.03.2026 року, рентгенографія. 
Просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях події та складу правопорушення, визнати протокол недопустимим доказом. Справу розглядати в його відсутність.
У судове засідання, яке призначено на 21.05.2026 рік, ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних доказів, що не суперечитиме ст. 268 КУпАП.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Правом на участь у судовому засіданні ОСОБА_1 не скористався, до суду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надав.
Дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення, матеріали справи, проаналізувавши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 ст.122-2 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.
Відповідно до п.п. 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На відеозаписах, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення зафіксоване наступне.
Так, о 23:36 год. назустріч патрульному автомобілю рухається автомобіль ГАЗ, днз НОМЕР_1 , патрульний автомобіль вмикає проблискові маячки з метою зупинки автомобіля ГАЗ. Проте, автомобіль ГАЗ не зупиняється і їде далі. За автомобілем вирушає патруль. Автомобіль ГАЗ доїхав до приватного будинку та заїхав у двір.
На наступному відео зафіксовано, що патрульний автомобіль зупиняється біля воріт житлового будинку, з двору вибігає жінка та починає битися з працівниками поліції, сваритися нецензурною лайкою, маніпулює, що у дворі перебувають діти.
Після цього зафіксовано, що ОСОБА_1 сидить на лавочці біля двору та поруч з ним перебувають працівники поліції. На запитання, чи перебував саме ОСОБА_1 за кермом автомобіля і чому не зупинився на вимогу працівника поліції, останній зазначив, що дійсно автомобілем керував він, а не зупинився, тому що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та їде з дня народження. Потім, ОСОБА_1 підіймається та намагається піти, проте працівники поліції забороняють йому та попереджають, що він чинить спротив працівникам поліції. ОСОБА_1 на відео неодноразово намагався домовитися «нормально» та чинить спротив працівникам поліції, намагаючись піти.
На наступних відео зафіксовано, що ОСОБА_1 разом з працівниками поліції у патрульному автомобілі рухаються до відділу поліції. Дорогою ОСОБА_1 стає зле, працівники поліції зупиняють автомобіль пропонують йому подихати повітрям на вулиці. Після виходу з автомобіля ОСОБА_1 знудило. Під час руху в автомобілі ОСОБА_1 зазначив, що був на хрестинах та вживав алкоголь, пили горілку.
Прибувши до відділу поліції, працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці або у лікарському закладі, на що ОСОБА_1 зазначив, що відмовляється проходити, так як дійсно перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
В подальшому також зафіксовано, що ОСОБА_1 дійсно погано за станом здоров`я, його нудить. Працівники поліції провели ОСОБА_1 до вбиральні та запропонували викликати швидку допомогу.
На наступних відео зафіксовано прибуття працівників швидкої допомоги, які надали ОСОБА_1 першу допомогу. В подальшому, на запитання працівника поліції, кого саме повідомити, що він перебуває у відділі, ОСОБА_1 зазначив, що йому соромно про таке повідомляти родичам, що визнає свою провину і був не правий. Також, декілька разів зазначив, що жодних претензій до працівників поліції немає.
З подальшого відео вбачається, що працівниками поліції було складено протокол затримання, та на запитання працівника поліції, чи є в нього тілесні ушкодження, ОСОБА_1 зазначив, що тілесних ушкоджень не отримував, претензій до працівників поліції жодних немає, сам винен у ситуації, яка з ним склалася.
З огляду на викладене, суддя враховує, що статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема, фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень. Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель. Інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці.
З аналізу ч.ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» можна дійти висновку, що на видному місці повинна бути розміщена інформація лише про ті змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби, які змонтовані/розміщенні по зовнішньому периметру доріг і будівель.
За приписами пп. 1 п. 2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.
Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 щодо застосування відносно нього працівниками поліції фізичної сили, оскільки на відео зафіксовано, що ОСОБА_1 намагається піти від працівників поліції у будинок аби взяти документи, та на прохання працівників поліції залишатися на місці починає чинити опір та шарпати працівників поліції..
Стосовно надання ОСОБА_1 медичних документів та листа з Кіровоградської обласної прокуратури щодо перевищення влади працівниками поліції та спричинення тілесних ушкоджень, суд зазначає, що зазначений факт не є предметом розгляду у даному провадженні. Стосовно даного факту внесені відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування.
Суддя також не бере до уваги вимогу ОСОБА_1 про визнання протоколу серії БР1 №623450 від 25.03.2026 року недопустимим доказом, оскільки, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відступній протокол з зазначеною серією та номером. 
Також, суддя вважає за необхідне зазначити, що пунктами 2, 4, 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. 
Крім наведених доказів, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП, підтверджується також протоколами про адміністративне правопорушення від 25.03.2026 серії ЕПР1 № 6234458 та серії ЕПР1 №623445, які складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП та в яких розкрито суть адміністративних правопорушень за ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП, направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, рапортом поліцейського СРПП Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області від 25.03.2026 року, довідкою Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області.
Обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин, передбачених ст.ст.34, 35 КУпАП, судом не встановлено.
Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.
Згідно ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, систематичність вчинення ним адміністративних правопорушень, а також ступінь його вини та майновий стан. З врахуванням наведеного вважаю, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за більше серйозне правопорушення, а саме за ч.1 ст.130 КУпАП.
Таким чином, ОСОБА_1 слід призначити покарання у виді накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік .
Згідно статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімум для працездатних осіб, що становить 665 грн. 60 коп.
Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушеннь, передбаченого ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення, передбачене за більше серйозне правопорушення (ч.1 ст.130 КУпАП), у виді штрафу розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 (сімнадцять тисяч тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортним засобом на один рік.
Стягнути з  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 665 гривень 60 копійок.
Реквізити для сплати штрафу, назва платежу: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху; номер рахунку UA658999980313000149000011001; отримувач коштів: ГУК у Кіров.обл./Кіров.обл./21081300, код за ЄДРПОУ: 37918230; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 21081300; призначення платежу *; 121; код платника; ПІБ адмінштраф.
Реквізити для сплати судового збору назва платежу: Надходження від стягнення судового збору на користь держави; номер рахунку UA908999980313111256000026001; отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за ЄДРПОУ: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі сплати штрафу у добровільному порядку оригінал квитанції надати до канцелярії Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області.
У разі несплати штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна для стягнення штрафу у подвійному розмірі.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3-х місяців.

Суддя Тетяна Василівна Голосеніна