Справа № 462/3095/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2026 року м. Львів
Залізничний районний суд м. Львова в складі:
головуючого-судді Постигач О. Б.
за участю секретаря судового засідання Глушко С. І.
представника заявниці ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові цивільну справу за заявою  ОСОБА_2 , за участю заінтересованої особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

заявниця ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, в якій просить встановити факт неправильності в актовому записі цивільного стану про шлюб № 2142 від 21.07.1979, укладеного між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеному Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, в написанні її прізвища після державної реєстрації шлюбу: вірне прізвище « ОСОБА_4 », а не « ОСОБА_5 ».
Заява обґрунтована тим, що у 2025 році під час оформлення спадщини після смерті матері, ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , заявниця встановила, що у Державному реєстрі актів цивільного стану її прізвище зазначене як « ОСОБА_5 » замість « ОСОБА_4 ». Вказує, що після укладення шлюбу заявниця прізвища не змінювала, однак первинне свідоцтво про шлюб було втрачено. Разом із тим повторне свідоцтво про шлюб містить помилку у написанні її прізвища. Заявниця зверталась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України із заявою про внесення змін до актового запису про шлюб шляхом виправлення її прізвища з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_4 » та внесення відповідних змін до Державного реєстру актів цивільного стану. Однак, у задоволенні заяви було відмовлено у зв`язку з відсутністю підстав. Заявниця зазначає, що встановлення факту правильного написання її прізвища має для неї юридичне значення, оскільки всі її особисті документи, зокрема паспорти, правовстановлюючі документи, пенсійне посвідчення та інші оформлені на прізвище « ОСОБА_4 ». На підставі вищевикладеного просила заяву задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 05.05.2025 року у відкритті провадження за вказаною заявою відмовлено.
Постановою Львівського апеляційного суду від 06.03.2026 року ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 05.05.2025 року скасовано, справу скеровано для продовження розгляду до суду першої інстанції.
26.03.2026 року матеріали вказаної цивільної справи надійшли до суду та 27.03.2026 року передані для розгляду судді Постигач О. Б.
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 31.03.2026 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження, призначено судове засідання та встановлено процесуальні строки для подання сторонами письмових пояснень щодо заяви.
В судовому засіданні представник заявниці вказану заяву підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічно наведеним в заяві та просив таку задовольнити. 
Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, маючи зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд», про відкриття провадження у справі повідомлявся належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження та судових повісток до електронного кабінету, однак явку представника в судове засідання не забезпечив, пояснень по суті заяви не скерував.
Згідно з пунктом 111 Розділу V «Перехідні положення» Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішення Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21, особа, яка використовує підсистему «Електронний суд», самостійно несе відповідальність за свій електронний кабінет, направлені йому копії судових рішень вважаються отриманими, про що суду стає відомо з повідомлення про доставлення електронного листа.
Вказана позиція узгоджується із постановами Верховного Суді від 18 квітня 2022 року у справі № 750/3275/21 (провадження № 61-21072св21), від 05 квітня 2023 року у справі № 761/14537/15-ц (провадження № 61-11084св22).
Суд зазначає, що участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено у ст. 43 ЦПК України, тому неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи без їх участі.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. 
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. 
У ст. 12 ЦПК України, зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 ,вбачається, що такий видано Залізничним РВ УМВС України у Львівській області 10.12.1996 року, та належить заявниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 28/.
Зазначене також підтверджується наданою суду копією картки платника податків з реєстраційним номером облікової картки платника податків НОМЕР_2 , виданої 16.09.2007 року та копією паспорта громадянина України № НОМЕР_3 від 09.07.2018 року, виданих на ім`я ОСОБА_2 /а.с. 29-30/.
Відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_4 року, паспорта громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_5 від 09.08.2013 року та паспорта громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_6 від 27.11.2018 року, такі видано на ім`я заявниці ОСОБА_2 /а.с. 31-33/.
Вказана обставина також підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_7 /а.с. 35-44/.
Зі змісту листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України№ Д-28/33.20-23 від 10.04.2025 року вбачається, що згідно з даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян наявний актовий запис про шлюб № 2142 від 21.07.1979 року, складений Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 01.04.2025 року № 00050386856 /а.с. 14/.
Як вбачається з листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України№ 332/33.20-108 від 19.03.2025 року, згідно з даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян наявний актовий запис про народження № 731 від 28.01.1981 року, складений Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком якої записаний ОСОБА_3 , а матір`ю - ОСОБА_2  /а.с. 15/.
Згідно з відповіді Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради № 32-вих-32867 від 06.03.2025 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 20.05.1974 року по теперішній час. Інформація щодо зміни прізвища ОСОБА_2 у Залізничному районі м. Львова відсутня /а.с. 46/.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Як врегульовано ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
За змістом ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
Згідно з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 року у справі № 761/16799/15-ц, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. 
Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 10.04.2019 року у справі № 320/948/18.
Відповідно до положень ст. 49 ЦК України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.
Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 № 12 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану», суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису та постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. В порядку встановлення неправильності записів у актах громадянського стану до цих актів вносяться зміни щодо прізвища, імені, по батькові, коли були допущені помилки під час реєстрації акта або коли органами - реєстрації актів громадянського стану відмовлено у зміні запису, який провадився відповідно до положень про порядок зміни записів актів громадянського стану (наприклад, при зміні прізвища, імені, по батькові, місця і дати народження; у зв`язку з усиновленням (удочерінням). Питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів; відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу.
Рішення суду, яким встановлено неправильність запису в акті громадянського стану є підставою для виправлення такого запису органами реєстрації актів громадянського стану, у резолютивній частині рішення повинно бути зазначено, який запис є неправильним, яким органом реєстрації актів громадянського стану і щодо яких осіб він складений, номер і дата запису та які виправлення, зміни чи доповнення слід до них внести.
Отже, органи державної реєстрації актів цивільного стану за заявою громадян можуть вносити зміни до актових записів на підставі рішень суду, якими встановлено неправильність таких записів та зазначено про внесення до них конкретних змін.
Такий правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05.02.2025 року у справі № 369/96/23.
Таким чином, неправильність в актовому записі цивільного стану може бути встановлено рішенням суду. Із урахуванням того, що заявниця вправі обрати самостійно спосіб захисту своїх прав та інтересів, дана заява підлягає розгляду за правилами окремого провадження в порядку цивільного судочинства, що відповідає положенням вищевказаних правових норм.
Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий стороною на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п. 27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року № 2 «Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»).
Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 20.03.1952 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право і на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Роз`яснення цієї норми містяться в рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» (CASE OF RYSOVSKYY v. UKRAINE) зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу, повинен покладатись на саму державу та її органи.
При вирішенні даного цивільно-правового спору суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004.
Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2023 року у справі № 199/3284/19 правовий висновок про те, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.
Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Наявними у матеріалах справи письмовими доказами доведено факт того, що в актовому записі цивільного стану про шлюб № 2142 від 21.07.1979 року неправильно вказане прізвище заявниці « ОСОБА_5 », замість правильної « ОСОБА_4 ».
В зв`язку з цим, існує невідповідність і розбіжності в документах, які неможливо виправити в позасудовому порядку, та єдиним способом виправлення помилки в актовому записі цивільного стану про шлюб, зокрема, прізвище заявниці, є встановлення факту неправильності в судовому порядку.
Будь-яких доказів на підтвердження наявності спору про право, який би виник у зв`язку із заявленими вимогами, матеріали справи не містять, і таких обставин судом під час розгляду справи не встановлено. 
Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявниця у інший спосіб не може внести виправлення в актовий запис про шлюб і зазначені помилки в актовому записі порушують права заявниці, ускладнюють ідентифікацію її особи, належність останній усіх виданих на її ім`я документів, тому встановлення цього юридичного факту має для заявниці істотне значення, в зв`язку із чим суд, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

заяву ОСОБА_2 , за участю заінтересованої особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту, що має юридичне значення- задовольнити. 
Встановити факт неправильності в актовому записі про шлюб, укладеного між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21.07.1979 року № 2142, що складений Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, в якому в графі «прізвище після реєстрації шлюбу» зазначено « ОСОБА_5 », замість правильного прізвища « ОСОБА_4 ».
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Заявниця: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ЄДРПОУ: 19170503, місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. І. Франка, 157.

Суддя: Постигач О. Б.