Справа № 404/5847/26 
Номер провадження 3/404/804/26 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2026 року суддя Фортечного районного суду міста Кропивницького Куценко Олександр Володимирович, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,реєстраційний номер облікової картки суду не надано, за ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 668318 від 17.05.2026 р. ОСОБА_1  17.05.2025 року о 14 год. 09 хв., рухаючись в м. Кропивницькому вул. Ігіта Гаспаряна , 39/8, керував транспортним засобом «Suzuki Lets ІІ», не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, без номерного знаку , без мотошолому та перевозив пасажира без мотошолому та під час перевірки документів було встановлено, що  ОСОБА_1 не має посвідчення водія відповідної категорії на право керування таким ТЗ, чим порушив п.2.1.а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП.
До суду під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення   ОСОБА_1  та його законний представник  не з`явилися , повідомлялися про час та місце розгляду справи належним чином, шляхом надсилання судової повістки в електронній формі за допомогою смс-повідомлення номер зазначений ним при складанні протоколу, причини неявки суду не відомі. 
Під час складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення, вказано його номер мобільного телефону. Таким чином  ОСОБА_1  безперечно розумів, що за вказаним ним номером мобільного телефону Фортечним районним судом міста Кропивницького будуть здійснюватися його виклики для розгляду вказаної справи та жодних зауважень з приводу викладеного при складанні протоколу не висловив.
Крім того, на офіційному сайті Фортечного районного суду міста Кропивницького (https://kr.kr.court.gov.ua/sud1109/), в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даних справ до розгляду були зазначені дата, час та місце розгляду справ. При цьому,  ОСОБА_1  клопотання про відкладення судових засідань не подано, причини неявки не повідомлені.
Також, судом встановлено наступні обставини:
1)судові повістки направлялися за допомогою смс-повідомлення на номер зазначений  ОСОБА_1  при складанні протоколу;
2)жодні клопотання, заяви тощо, які б обґрунтовували неможливість явки до суду   ОСОБА_1 , а також про відкладення розгляду справ, не подано.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.
Зважаючи на викладені обставини, оскільки  ОСОБА_1  належно сповіщався про час і місце розгляду справ за вказаним ним ж мобільним номером телефону, був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не подавав письмових заперечень проти протоколу, пояснень та доказів, до суду не з`явився, його поведінка свідчить про свідоме затягування та не бажання брати участь у розгляді справ. Проте, подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Розгляд справи у розумі строки з одного боку забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого своєчасне вжиття заходів спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття (ст.23 КУпАП). У будь-якому випадку відповідні дії мають бути вчинені своєчасно, з метою недопущення негативних наслідків, пов`язаних із тривалим розглядом справи та не вирішенням її по суті.
Відтак, суд відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справ за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.ст.1, 245 КУпАП, та розгляду справ в межах строків, які передбачені ст.38 КУпАП.
Згідно п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно положень ст.ст.252, 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.
Главою 21 КУпАП врегульовано питання щодо осіб, які беруть участь в провадженні у справах про адміністративні правопорушення
Відповідно до ч.1 ст.270 КУпАП інтереси особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).
Згідно з вимогами п.7 Мінімальних стандартних правил ООН, що стосуються відправлення здійснення правосуддя щодо неповнолітніх, право мати адвоката та право на присутність батьків є основними процесуальними гарантіями захисту прав неповнолітніх.
Відповідно до вимог ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Таким чином, забезпечення права на захист неповнолітньої особи при її притягненні до будь-якого виду юридичної відповідальності здійснюється шляхом обов`язкового залучення законного представника.
При цьому правовий статус неповнолітнього, як особи, що не володіє повним обсягом дієздатності, для належної реалізації права на захист потребує залучення законного представника в незалежності від наявності про це клопотання неповнолітнього.
В конкретному випадку, уповноважена особа на складання адміністративного протоколу, не переконалась у тому, що  ОСОБА_1  правильно розуміє суть правопорушення, вчинення якого йому ставиться у провину, хоча в цьому випадку зобов`язана була такі дії вчинити шляхом повідомлення і залучення до справи захисника або кого-небудь з батьків - законних представників, як того вимагають загальні положення норм права як національного так і міжнародного, зокрема Конвенції ООН про права дитини, що регламентують захист прав дитини, а також особливість порядку притягнення неповнолітніх до відповідальності за вчинення правопорушення.
Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що поліцейський, який складав протокол про адміністративне правопорушення не ознайомив неповнолітнього з спеціальним правом, визначеним ст.270 КПК України.
За таких обставин протокол про адміністративне правопорушення був складений відносно  ОСОБА_1  з порушенням вимог ст.270 КУпАП, оскільки при його складанні було суттєво порушено право неповнолітньої особи на захист, а саме не забезпечено участь законного представника або адвоката.
Наведені обставини вказують на порушення прав  ОСОБА_1  на захист та роблять недопустимими докази у справі.
Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, суд позбавлений процесуальної можливості поновити порушене право на захист на стадії його судового розгляду.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування “поза розумним сумнівом” (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі “Ірландія проти Сполученого Королівства” (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть “випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту” (рішення Європейського суду з прав людини, справа “Коробов проти України” № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини”), тож, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення.
Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.
Зазначене є підставою для закриття провадження в справі за недоведеністю належними доказами складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим висновок особи, яка склала протокол є необґрунтованим належним чином та він суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого, такий висновок носить суб`єктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності.
Таким чином, в діях  ОСОБА_1  відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, що в силу ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі.
Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд стягує з правопорушника на користь держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.
Керуючись ст.ст. 33, 126, 283, 284, 285 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»,-
ПОСТАНОВИВ :
Закрити провадження в справі відносно гр.  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Фортечний районний суд міста Кропивницького
Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Фортечний районний суд міста Кропивницького.

Суддя Фортечного районного суду 
міста Кропивницького
О. В. Куценко