ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2026 року 
м. Київ

справа № 522/7740/23
провадження № 61-8931св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», ОСОБА_2 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Горда Ірина Володимирівна,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Главацький Юрій Анатолійович, на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2023 року у складі судді Суворової О. В. та постанову Одеського апеляційного суду від 24 квітня 2025 року у складі колегії суддів: Сєвєрової Є. С., Погорєлової С. О., Таварткіладзе О. М.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог 
У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (далі - ТОВ «Консалт Солюшенс», товариство), ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Горда І. В. (далі - приватний нотаріус Горда І. В.), про скасування рішення, визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна. 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10 квітня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_1 укладений кредитний 
договір № 014/0054/74/50144, згідно яким позивач отримав кредит у сумі 
150 000,00 дол. США, зі сплатою 11,5 % річних, строком дії 10 квітня 2026 року. 
На забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 14 квітня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_1 укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А. В. (далі - приватний нотаріус Колодяжна А. В.), за реєстрований у реєстрі за № 1190, предметом якого була квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 
16 травня 2007 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №014/0054/82/74810, згідно з умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 91 800,00 дол. США зі сплатою 13,75 % річних, строком дії до 16 травня 2017 року. 
На забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 17 травня 2007 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_1 укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Колодяжною А. В., за реєстрований у реєстрі за № 1800, предметом якого була квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 
Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2011 року у справі № 2/1522/9800/11 позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», яке є правонаступником Акціонерного поштово-пенсійним банком «Аваль») до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту задоволено. 
Стягнено солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за договором кредиту від 10 квітня 2006 року № 014/0054/74/50144 у розмірі 212 838,77 дол. США, що за в еквіваленті становило 1 685 512,79 грн.
Стягнено солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за договором кредиту від 16 травня 2007 року № 014/0054/82/74810 у розмірі 143 377,09 дол. США, що в еквіваленті становить 1 135 431,85 грн.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2014 року у справі № 2/1522/9800/11 видано ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» дублікат виконавчого листа від 08 листопада 2011 року № 2/1522/9800/11 про стягнення з 
ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитом у розмірі 282 094,64 грн.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2018 року у справі № 2/1522/9800/11 у задоволенні заяви АТ «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до примусового виконання у справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом відмовлено.
11 квітня 2019 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко О. В. (далі - приватний нотаріус Шевченко О. В.), вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 364, про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , за рахунок реалізації якої, задоволено вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення заборгованості за кредитним договором від 10 квітня 2006 року № 014/0054/74/50144, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 142 404,11 дол. США та заборгованості зі сплати відсотків у розмірі 160 944,43 дол. США.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області 
Журид С. М (далі - приватний виконавець Журид С. М.) від 27 травня 2019 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 щодо виконавчого напису № 364, вчиненого 11 квітня 2019 року приватним нотаріусом Шевченко О.В. 
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 січня 2021 року у справі № 522/15653/19 позов АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах малолітнього ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Одеської обласної державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Одеської міської ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення задоволено частково. 
Звернено стягнення на предмет іпотеки - квартиру, загальною площею 100,7 кв. м, житловою площею 56,5 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , що належала на праві приватної власності ОСОБА_1 у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 16 травня 2007 року № 014/0054/82/74810 у розмірі 187 365,29 дол. США, шляхом реалізації предмета іпотеки через прилюдні торги у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
В іншій частині позову відмовлено. 
30 червня 2021 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та Акціонерним товариством «Оксі Банк» (далі - АТ «Оксі Банк») укладений договір про відступлення права вимоги, за умовами якого АТ «Оксі Банк» набуло право вимоги за кредитним договором від 10 квітня 2006 року № 014/0054/74/50144, кредитним договором від 16 травня 2007 року № 014/0054/82/74810, договором іпотеки від 10 квітня 2006 року, договором іпотеки від 14 квітня 2006 року, договором іпотеки від 17 травня 2007 року, договором іпотеки від 17 травня 2007 року, договором поруки від 10 квітня 2006 року до кредитного договору від 10 квітня 2006 року № 014/0054/74/50144, договором поруки від 16 травня 2007 року до кредитного договору від 16 травня 2007 року № 014/0054/82/74810.
30 червня 2021 між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Консалт Солюшенс» укладений договір про відступлення права вимоги за кредитним договором від 10 квітня 2006 року № 014/0054/74/50144 та за договором іпотеки від 14 квітня 2006 року.
05 листопада 2021 року приватний нотаріус Горда І. В. прийняла рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за іпотекодержателем ТОВ «Консалт Солюшенс».
31 грудня 2021 року позивач оскаржив зазначене рішення приватного нотаріуса Гордої І. В. у позасудовому порядку. 
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04 липня 2022 року у справі № 522/11960/19 задоволено позов ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Шевченко О. В., ТОВ «Консалт Солюшенс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний виконавець Журид С.М., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. 
Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 11квітня 2019 року приватним нотаріусом Шевченко О. В., зареєстрований в реєстрі за № 364, про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 що належала ОСОБА_1 , за рахунок реалізації якого задоволено вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» зі стягнення заборгованості за кредитним договором від 10 квітня 2006 року № 014/0054/74/50144, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 142 404,11 дол. США та заборгованості зі сплати відсотків у розмірі 
160 944, 43 дол. США.
11 серпня 2022 року між ТОВ «Консалт Солюшенс» та ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Таранською А. М. (далі - приватний нотаріус 
Таранська А. М.), зареєстрований у реєстрі за № 1708, згідно з яким ТОВ «Консалт Солюшенс» передало у власність, а ОСОБА_2 прийняв у особисту приватну власність квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2497962651100).
Постановою Одеського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року у справі № 522/15653/19 рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 січня 2021 року в частині визначення суми заборгованості за кредитним договором від 16 травня 2007 року № 014/0054/82/7481 змінено. 
Визначено розмір заборгованості за кредитним договором від 16 травня 2007 року № 014/0054/82/74810 у рахунок погашення якої необхідно звернути стягнення на предмет іпотеки у сумі 143 377, 09 дол. США, в решті рішення залишено без змін. 
Висновком Центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора суб`єкта державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 26 жовтня 2022 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 від 31 грудня 2021 року відмовлено.
Посилаючись на те, що рішення приватного нотаріуса Гордої І. В. про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за іпотекодержателем ТОВ «Консалт Солюшенс», є незаконним, оскільки іпотекодержатель не направив іпотекодавцю повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, а також письмової вимоги про усунення порушень умов договору; умовами договору іпотеки не передбачено можливості одночасного звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду, у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя; на спірні правовідносини поширювався Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»; стягувач не надав приватному нотаріусу грошової оцінки квартири на момент її відчуження, позивач просив суд: 
скасувати рішення приватного нотаріуса Гордої І. В. від 05 листопада 2021 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 61394012, про реєстрацію права власності на квартиру, розташовану за адресою: 
 АДРЕСА_1 за ТОВ «Консалт Солюшенс»;
визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири, укладений 11 серпня 2022 року між ТОВ «Консалт Солюшенс» та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Таранською А.М., зареєстрований у реєстрі за № 1708;
застосувати наслідки недійсності договору купівлі-продажу шляхом витребування квартири розташованої за адресою:  АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 .
Короткий зміст судових рішень
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ТОВ «Консалт Солюшенс» дотрималося вимог Закону України «Про іпотеку» щодо попередження іпотекодавця про наміри перереєструвати право власності на іпотечне майно, що підтверджується належними доказами.
Суд відхилив посилання ОСОБА_1 на те, що ТОВ «Консалт Солюшенс» не надало приватному нотаріусу Гордій І. В. звіт про оцінку вартості предмета іпотеки на момент проведення державної реєстрації права власності, оскільки такий звіт приватному нотаріусу був наданий.
На час здійснення державної реєстрації права власності на іпотечну квартиру за ТОВ «Консалт Солюшенс» (05 листопада 2021 року) Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» втратив чинність на підставі Закону України від 13 квітня 2021 року №1381-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реструктуризації зобов`язань за кредитами в іноземній валюті та адаптації процедур неплатоспроможності фізичних осіб».
Крім того, позивач не довів, що спірна квартира використовується для постійного проживання позивача та його родини і є його єдиним житлом. Водночас наявність у ОСОБА_1 іншого житла підтверджується з інформаційною довідкою з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27 січня 2022 року. 
Позивач не заявляв вимог про визнання іпотеки припиненою. Не спростовував невиконання ним умов кредитного договору та наявності кредитної заборгованості. 
Умовами договору іпотеки від 14 квітня 2006 року передбачено можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Посилаючись на те, що його права порушено державною реєстрацією права власності на нерухоме майно за ТОВ «Консалт Солюшенс», позивач не заперечував, права іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки у зв`язку з неналежним виконанням основного зобов`язання, що спричинило наявність заборгованості. 
Заявлені позивачем вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на іпотечне майно не впливають на права позивача щодо права на предмет іпотеки.
Постановою Одеського апеляційного суду від 24 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2023 року змінено шляхом викладення мотивувальної частини судового рішення в редакції цієї постанови, в решті - залишено без змін.
Суд апеляційної інстанції погодився з висновками місцевого суду про те, що ТОВ «Консалт Солюшенс» дотрималося, встановленої у договорі іпотеки 
від 14 квітня 2006 року процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема надіслало ОСОБА_1 повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, а також письмову вимогу про усунення порушень умов договору. Крім того, ТОВ «Консалт Солюшенс» надало приватному нотаріусу Гордій І. В. усі документи, необхідні для реєстрації права власності на предмет іпотеки за товариством. 
Суд апеляційної інстанції додатково зазначив, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 січня 2021 у справі №522/15653/19 частково задоволено позов АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , який діяв в інтересах малолітнього 
ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Одеської обласної державної адміністрації, служба у справах дітей та сім`ї Одеської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. 
Звернено стягнення на предмет іпотеки квартиру, загальною площею 100,7 кв. м, житловою площею 56,5 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , що належала на праві приватної власності ОСОБА_1 у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 16 травня 2007 року № 014/0054/82/74810 у розмірі 187 365,29 дол. США, шляхом реалізації предмета іпотеки через прилюдні торги. 
У вказаній частині рішення суду набрало законної сили 25 серпня 2022 року, а ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у цій справі 19 квітня 2023 року, тобто, на час звернення до суду з цим позовом йому не належить право вимоги щодо оспорення правомірності набуття права власності іншими набувачами, оскільки він не є власником спірного нерухомого майна.
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиція інших учасників справи 
У липні 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Главацький Ю. А., звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 24 квітня 2025 року в якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про задоволенні позову.

Як на підставу касаційного оскарження заявниця посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права, без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 306/2053/16-ц, від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц, від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16-ц (пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Касаційна скарга обґрунтована тим, що вирішуючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій не взяли до уваги та не надали належної оцінки документам, наданим ТОВ «Консалт Солюшенс» приватному нотаріусу Гордій І. В. для вчинення оспорюваної реєстраційної дії. Не звернули уваги на те, що матеріали реєстраційної справи не містять більшості документів, які були зазначені, як підстава проведення реєстраційної дії. Документи, на наявність яких посилається апеляційний суд, були надані лише під час судового розгляду, а не під час здійснення державної реєстрації права власності на іпотечну квартиру за ТОВ «Консалт Солюшенс». 
ТОВ «Консалт Солюшенс» не дотрималося встановленої у договорі іпотеки процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, щодо направлення іпотекодавцю повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, а також письмової вимоги про усунення порушень умов договору, без доказів направлення й отримання якої, державна реєстрація права власності не може бути здійснена. 
Суди не звернули уваги на те, що матеріали реєстраційної справи містять лист-вимогу, опис-вкладення, поштове відправлення та конверт із відміткою про те, що адресат (заявник) відмовився від отримання листа від ТОВ «Консалт Солюшенс». 
Суди помилково взяли до уваги докази, надані ОСОБА_2 08 серпня 2023 року, після закриття підготовчого судового засідання, а саме: рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, описів вкладення до відправлень, накладних, листів-вимог та інших документів, які на думку 
ОСОБА_2 , стали підставою для здійснення державної реєстрації права власності на спірну квартиру за ТОВ «Консалт Солюшенс».
Крім того, 09 серпня 2023 року ТОВ «Консалт Солюшенс» подало до суду першої інстанції клопотання по долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження направлення іпотекодавцю повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а також письмової вимоги про усунення порушень умов договору, яке мотивоване, зокрема, тим, що товариство помилково не додало такі докази до матеріалів справи, що не є належним обґрунтуванням поважності причин їх неподання до закінчення підготовчого провадження у справі. 
Таким чином, у судовому засіданні 08 серпня 2023 року зазначені докази неправомірно перебували у ОСОБА_2 , а вже 09 серпня 2023 року - з`явилися у ТОВ «Консалт Солюшенс». 
Водночас, суди помилково взяли до уваги, надані ТОВ «Консалт Солюшенс» докази, зокрема, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, описів вкладення до відправлень, накладних, листів-вимог, оскільки такі не були надані приватному нотаріусу Гордій І. В. під час здійснення оспорюваної реєстраційної дії. 
Суди попередніх інстанцій не звернули уваги на те, що ТОВ «Консалт Солюшенс» надсилало поштову кореспонденцію не на адресу ОСОБА_1 , що дає підстави для висновку про те, що він не відмовлявся від її отримання, та, відповідно, не знав про застосування товариством застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. 
Крім того, у переліку документів, наданих приватному нотаріусу Гордій І. В. відсутня грошова оцінка спірної квартири на момент її відчуження. 
Вирішуючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що у позивача є інше житло. Обставини відсутності у 
ОСОБА_1 у власності іншого житла встановлена у рішенні Приморського районного суду м. Одеси від 20 січня 2021 року у справі № 522/15653/19. 
Спірна квартира, загальною площею 100,7 кв. м, не була придбана за рахунок кредитних коштів, а її загальна площа не перевищує загальну площу, передбачену Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України». 
Крім того, ОСОБА_1 та його дружина є особами з інвалідністю, а у квартирі зареєстрована неповнолітня дитина. 
Суди попередніх інстанцій не перевірили доводів позивача про наявність подвійного стягнення заборгованості та не встановили її дійсний розмір. 
Відзив на касаційну скаргу не надійшов. 
Рух справи у суді касаційної інстанції
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду від 14 липня 2025 року касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Главацький Ю. А., на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 24 квітня 2025 року передано на розгляд судді-доповідачу Гулейкову І. Ю., судді, які входять до складу колегії: Лідовець Р. А., Луспеник Д. Д. 
Ухвалою Верховного Суду від 15 вересня 2025 року (після усунення недоліків) відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Главацький Ю. А., на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 24 квітня 2025 року з підстав, визначених пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України; витребувано з Приморського районного суду м. Одеси матеріали справи № 522/7740/23; надано учасникам справи строк для подання відзиву.
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, 
є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи 
з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, 
а оскаржувані судові рішення - без змін. 
Фактичні обставини справи
Суди встановили, що 10 квітня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_1 укладений кредитний 
договір № 014/0054/74/50144, згідно яким позивач отримав кредит у сумі 
150 000,00 дол. США, зі сплатою 11,5 % річних, строком дії 10 квітня 2026 року. 
На забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 14 квітня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_1 укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А. В. (далі - приватний нотаріус Колодяжна А. В.), за реєстрований у реєстрі за № 1190, предметом якого була квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 
16 травня 2007 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №014/0054/82/74810, згідно з умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 91 800,00 дол. США зі сплатою 13,75 % річних, строком дії до 16 травня 2017 року. 
На забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 17 травня 2007 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_1 укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Колодяжною А. В., за реєстрований у реєстрі за № 1800, предметом якого була квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 
Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2011 року у справі № 2/1522/9800/11 позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», яке є правонаступником Акціонерного поштово-пенсійним банком «Аваль») до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту задоволено. 
Стягнено солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за договором кредиту від 10 квітня 2006 року № 014/0054/74/50144 у розмірі 212 838,77 дол. США, що за в еквіваленті становило 1 685 512,79 грн.
Стягнено солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за договором кредиту від 16 травня 2007 року № 014/0054/82/74810 у розмірі 143 377,09 дол. США, що в еквіваленті становить 1 135 431,85 грн.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2014 року у справі № 2/1522/9800/11 видано ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» дублікат виконавчого листа від 08 листопада 2011 року № 2/1522/9800/11 про стягнення з 
ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитом у розмірі 282 094,64 грн.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2018 року у справі № 2/1522/9800/11 у задоволенні заяви АТ «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до примусового виконання у справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом відмовлено.
11 квітня 2019 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко О. В. (далі - приватний нотаріус Шевченко О. В.), вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 364, про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , за рахунок реалізації якої, задоволено вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення заборгованості за кредитним договором від 10 квітня 2006 року № 014/0054/74/50144, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 142 404,11 дол. США та заборгованості зі сплати відсотків у розмірі 160 944,43 дол. США.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області 
Журид С. М (далі - приватний виконавець Журид С. М.) від 27 травня 2019 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 щодо виконавчого напису № 364, вчиненого 11 квітня 2019 року приватним нотаріусом Шевченко О. В. 
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 січня 2021 року у справі № 522/15653/19 позов АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах малолітнього ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Одеської обласної державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Одеської міської ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення задоволено частково. 
Звернено стягнення на предмет іпотеки квартиру, загальною площею 100,7 кв. м, житловою площею 56,5 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , що належала на праві приватної власності ОСОБА_1 у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 16 травня 2007 року № 014/0054/82/74810 у розмірі 187 365,29 дол. США, шляхом реалізації предмета іпотеки через прилюдні торги у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
В іншій частині позову відмовлено. 
30 червня 2021 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та Акціонерним товариством «Оксі Банк» (далі - АТ «Оксі Банк») укладений договір про відступлення права вимоги, за умовами якого АТ «Оксі Банк» набуло право вимоги за кредитним договором від 10 квітня 2006 року № 014/0054/74/50144, кредитним договором від 16 травня 2007 року № 014/0054/82/74810, договором іпотеки від 10 квітня 2006 року, договором іпотеки від 14 квітня 2006 року, договором іпотеки від 17 травня 2007 року, договором іпотеки від 17 травня 2007 року, договором поруки від 10 квітня 2006 року до кредитного договору від 10 квітня 2006 року № 014/0054/74/50144, договором поруки від 16 травня 2007 року до кредитного договору від 16 травня 2007 року № 014/0054/82/74810.
30 червня 2021 між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Консалт Солюшенс» укладений договір про відступлення права вимоги за кредитним договором від 10 квітня 2006 року № 014/0054/74/50144 та за договором іпотеки від 14 квітня 2006 року.
05 листопада 2021 року приватний нотаріус Горда І. В. прийняла рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за іпотекодержателем ТОВ «Консалт Солюшенс».
31 грудня 2021 року позивач оскаржив зазначене рішення приватного нотаріуса Гордої І. В. у позасудовому порядку. 
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04 липня 2022 року у справі № 522/11960/19 задоволено позов ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Шевченко О. В., ТОВ «Консалт Солюшенс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний виконавець Журид С.М., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. 
Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 11квітня 2019 року приватним нотаріусом Шевченко О. В., зареєстрований в реєстрі за № 364, про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 що належала ОСОБА_1 , за рахунок реалізації якого задоволено вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» зі стягнення заборгованості за кредитним договором від 10 квітня 2006 року № 014/0054/74/50144, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 142 404,11 дол. США та заборгованості зі сплати відсотків у розмірі 
160 944, 43 дол. США.
11 серпня 2022 року між ТОВ «Консалт Солюшенс» та ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Таранською А. М. (далі - приватний нотаріус 
Таранська А. М.), зареєстрований у реєстрі за № 1708, згідно з яким ТОВ «Консалт Солюшенс» передало у власність, а ОСОБА_2 прийняв у особисту приватну власність квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2497962651100).
Постановою Одеського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року у справі № 522/15653/19 рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 січня 2021 року в частині визначення суми заборгованості за кредитним договором від 16 травня 2007 року № 014/0054/82/7481 змінено. 
Визначено розмір заборгованості за кредитним договором від 16 травня 2007 року № 014/0054/82/74810 у рахунок погашення якої необхідно звернути стягнення на предмет іпотеки у сумі 143 377,09 дол. США, в решті рішення залишено без змін. 
Висновком Центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора суб`єкта державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 26 жовтня 2022 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 від 31 грудня 2021 року відмовлено.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно з частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться..
Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).
Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (частина перша статті 3 Закону України «Про іпотеку»).
Згідно з частиною першою статті 35 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, чинній на час здійснення оскаржуваної реєстрації) у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.
Відповідно до частин першої - третьою статті 36 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, чинній на час здійснення оскаржуваної реєстрації) сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.
Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.
Згідно з частиною п`ятою статті 36 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, чинній на час здійснення оскаржуваної реєстрації) у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або у відповідному застереженні в іпотечному договорі зазначаються: умови, у разі настання яких іпотекодержатель може використати своє право на позасудове стягнення; порядок визначення вартості, за якою іпотекодержатель набуває право власності на предмет іпотеки; прийнятні та належні способи обміну повідомленнями між сторонами договору.
Відповідно до частин першої-четвертої статті 37 Закону України «Про іпотеку» 
(у редакції, чинній на час здійснення оскаржуваної реєстрації) іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.
Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі.
Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.
Відповідно до частини другої статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на час здійснення оскаржуваної реєстрації) перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Згідно з пунктом 61 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на час здійснення оскаржуваної реєстрації) для державної реєстрації прав на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, набуття права оренди земельної ділянки, права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) чи права користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), також подаються: 1) засвідчена іпотекодержателем копія письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) засвідчена іпотекодержателем копія повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з відміткою про вручення адресату, або засвідчена іпотекодержателем копія рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з позначкою про відмову адресата від одержання такого відправлення, або засвідчені іпотекодержателем копії рекомендованих поштових відправлень або поштових відправлень з оголошеною цінністю (поштових конвертів), якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, та які повернулися відправнику у зв`язку із відсутністю адресата або закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення, або засвідчені іпотекодержателем паперові копії електронного листа, яким за допомогою засобів інформаційної, телекомунікаційної або інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує обмін електронними документами, надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, та електронного службового повідомлення відповідної системи, яким підтверджується доставка відповідного електронного листа за адресою електронної пошти адресата (у разі коли договором з іпотекодавцем або боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, передбачено можливість обміну електронними документами); 3) довідка іпотекодержателя, що містить відомості про суму боргу за основним зобов`язанням станом на дату не раніше трьох днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації та відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності, станом на дату не раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації; 4) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).
У разі подання документа, зазначеного в абзаці першому або четвертому підпункту 2 цього пункту, державна реєстрація проводиться після спливу тридцятиденного строку з моменту отримання адресатом вимоги, зазначеної у підпункті 1 цього пункту, якщо у такій вимозі не зазначений більш тривалий строк. 
Із матеріалів справи відомо, що 05 листопада 2021 року приватний нотаріус Горда І. В. прийняла рішення про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , за іпотекодержателем ТОВ «Консалт Солюшенс».
ОСОБА_1 вважає таке рішення приватного нотаріуса Гордої І. В. протиправним, оскільки: 
іпотекодержатель не надіслав йому застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, а також письмової вимоги про усунення порушень умов договору; 
умовами договору іпотеки не передбачено можливості одночасного звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя; 
на спірні правовідносини поширювався Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»; 
стягувач не надав грошової оцінки квартири на момент її відчуження.
Вирішуючи позовні вимоги суди встановили, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 червня 2023 року у цій справі (522/7740/23) клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів було задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса Гордої І. В. належним чином засвідчені копії матеріалів реєстраційної справи щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень на спірну квартиру за ТОВ «Консалт Солюшенс» та належним чином завірені копії документів на підставі яких проведено реєстраційну дію. 
На виконання зазначеної ухвали 05 липня 203 року приватний нотаріус Горда І. В. надала суду копії відповідних документів щодо реєстрації права власності за 
ТОВ «Консалт Солюшенс» на спірну квартиру, а також повідомила суд про те, що відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційна справа, а саме сукупність документів, на підставі яких проведено реєстраційні дії, ведеться в електронній формі та формується автоматично за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав (т. 1 а. с. 172, 181-204).
Матеріали реєстраційної справи містять підтвердження направлення 
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, а також письмові вимоги про усунення порушень у мов договору.
Зокрема, 07 липня 2021 року ТОВ «Консалт Солюшенс» надіслало ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) листи-вимоги від 06 липня 2021 року у яких повідомило його про наявність заборгованості за кредитним договором 
від 10 квітня 2006 року № 014/0054/74/50144 у розмірі 212 838,77 дол. США; за кредитним договором від 16 травня 2007 року № №014/0054/82/74810 у розмірі 143 377,09 дол. США, а також повідомило про намір звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору іпотеки у випадку не сплати боргу за кредитними договорами. 
Надіслання таких повідомлень підтверджується описом вкладення, квитанцією оплати та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до банку з відміткою «відмова від одержання» (т. 1 а. с. 240-244).
10 серпня 2021 року ТОВ «Консалт Солюшенс» повторно надіслало 
ОСОБА_1 аналогічні листи-вимоги із повідомленням про наявність заборгованості та про намір звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору іпотеки у випадку не сплати боргу за кредитними договорами. 
Надіслання таких повідомлень підтверджується описом вкладення, квитанцією оплати та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до банку з відміткою «адресат відмовився» (т. 1 а. с. 245-248).
Доводи касаційної скарги про те, що суди помилково взяли до уваги докази, надані ОСОБА_2 08 серпня 2023 року, після закриття підготовчого судового засідання, а саме: рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, описів вкладення до відправлень, накладних, листів-вимог та інших документів, є безпідставними, оскільки матеріали справи не містять такого клопотання ОСОБА_2 та, відповідно, відомостей про долучення судом першої інстанції доказів до матеріалів справи 08 серпня 2023 року. 
Натомість із матеріалів справи відомо, що 09 серпня 2023 року із клопотанням про долучення до матеріалів справи зазначених доказів, яке містить обґрунтування причин їх неподання до закінчення підготовчого провадження у справі, звернулося ТОВ «Консалт Солюшен».
Суд першої інстанції, діючи в межах наданих процесуальним законом повноважень, у судовому засіданні 21 серпня 2023 року розглянув зазначене клопотання, урахувавши при цьому думку учасників справи, зокрема, позивача, в інтересах якого діяв адвокат Главацький Ю. А., який не заперечував щодо задоволення зазначеного клопотання (т. 2 а. с 10), та дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання ТОВ «Консалт Солюшенс». 
Колегія суддів Верховного Суду не бере до уваги доводи касаційної скарги про те, що ТОВ «Консалт Солюшенс» надсилало поштову кореспонденцію не на адресу ОСОБА_1 , оскільки, перевіряючи аналогічні доводи позивача, суди попередніх інстанцій встановили, що товариство надсилало поштову кореспонденцію ОСОБА_1 за адресою:  АДРЕСА_1 , яку він неодноразово зазначав як місце постійного проживання, що також підтверджується довідкою про проживаючих осіб у житловому приміщені/будинку від 29 травня 2019 року, виданої головою правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Новосельського 69/71» ОСОБА_6 . 
Безпідставними є також доводи касаційної скарги про те, що у переліку документів, наданих приватному нотаріусу Гордій І. В. відсутня грошова оцінка спірної квартири на момент її відчуження, оскільки у матеріалах реєстраційної справи, наданих на виконання вимог ухвали Приморського районного суду м Одеси 
від 22 червня 2023 року, міститься витяг зі звіту про оцінку ринкової вартості квартири за адресою: АДРЕСА_1 , здійсненої суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_7 від 02 листопада 2021 року. 
Суди попередніх інстанцій встановили, що ТОВ «Консалт Солюшен» надавало приватному нотаріусу Гордій І. В. повний звіт про оцінку ринкової вартості іпотечної квартири, складений суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_7 
02 листопада 2021 року, який вона відсканувала. 
При цьому, надсилаючи вказані документи до суду, приватний нотаріус Горда І. В. повідомила, що реєстраційна справа, а саме сукупність документів, на підставі яких проведено реєстраційні дії, ведеться в електронній формі та формується автоматично за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав. 
Верховний Суд відхиляє як необґрунтовані доводи касаційної скарги про те, що до спірних правовідносин підлягав застосуванню Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки на час прийняття приватним нотаріусом оскарженого рішення від 05 листопада 2021 року вказаний Закон втратив чинність (23 вересня 2021 року).
Посилання у касаційній скарзі на те, що суди попередніх інстанцій не перевірили доводів позивача про наявність подвійного стягнення заборгованості та не встановили її дійсний розмір, є необґрунтованими, оскільки перевіряючи такі доводи позивача, суди встановили, що виконавчий напис приватного нотаріуса Шевченко О. В. від 11 квітня 2019 року № 364 рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04 липня 2022 року (справа № 522/11960/19) визнано таким, що не підлягає виконанню, а заочне рішення Приморського районного суду місто Одеси від 30 вересня 2011 року (справа 2/1522/9800/11), яким з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 солідарно стягнено заборгованість за кредитними договорами від 10 квітня 2006 року № 014/0054/74/50144 та від 16 травня 2007 року № 014/0054/82/74810, не виконане. 
Крім того, визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені Законом України «Про іпотеку» способи звернення стягнення на предмет іпотеки.
Узагальнюючи наведене, суди попередніх інстанцій повно та всебічно дослідили забрані у справі докази, надали детальну оцінку обставинам державної реєстрації права власності на іпотечне майно за ТОВ «Консалт Солюшен» та дійшли обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Зважаючи на встановлені судами фактичні обставини справи, висновки судів попередніх інстанцій не суперечать висновкам Верховного Суду, на які містяться посилання у касаційній скарзі. 
Інші доводи касаційної скарги не свідчать про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки ґрунтуються на необхідності переоцінки доказів і обставин, яким суди першої та апеляційної інстанцій надали належу оцінку. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
За змістом частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Рішення суду першої інстанції, з урахуванням змін, внесених апеляційним судом, та постанова суду апеляційної інстанції, ухвалені з повним з`ясуванням обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а доводи касаційної скарги таких висновків судів не спростовують. 
Оскільки касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, то відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України розподілу судових витрат Верховний Суд не здійснює. 
Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, ВерховнийСуд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ: 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Главацький Юрій Анатолійович, залишити без задоволення. 
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2023 року, з урахуванням змін, внесених після апеляційного перегляду, та постанову Одеського апеляційного суду від 24 квітня 2025 року залишити без змін. 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: 	І. Ю. Гулейков   Р. А. Лідовець    Д. Д. Луспеник