КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Унікальний номер справи № 758/5719/23 Апеляційне провадження № 33/824/2420/2026	Головуючий у суді першої інстанції - Захарчук С.С. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2026 року суддя Київського апеляційного суду Нежура В.А., розглянув матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Кононенко Оленою Сергіївною на постанову Подільського районного суду міста Києва від 18 березня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 472 Митного кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про порушення митних правил № 0012/90300/23 від 06.02.2023, 21.12.2022 через пункт пропуску «Ягодин - Дорогуск» митного поста «Ягодин» Волинської митниці з Латвії до України на адресу ТОВ « Осоіл» (Україна, 02099, м. Київ, вул. Бориспільська, будинок 1. Україна, код ЄДРПОУ 40242647) був ввезений товар «Gasoline» загальною вагою 22718 кг. та обсягом 30,560 тис. л у літрах, приведених до температури 15 град. С., вартістю 18 901,38 Євро.
Товар через митний кордон України був переміщений на підставі наступних документів: зовнішньоекономічного контракту від 31.10.2022 № CWD-OS-12/2022, доповнення № 8 від 18.12.2022 до договору від 31.10.2022 № CWD-OS-12/2022, автотранспортної накладної СМR від 18.12.2022 №LV-CWD-181222/01, рахунку-фактури (інвойсу) від 18.12.2022 №BP654/2022, сертифікату якості від 03.12.2022 № 161427_4829005.
Відповідно до зазначених документів продавцем та відправником товару виступає компанія SIA CWD (VIENIBAS GATVE 109.RIGA,LV1058 reg.NO.51503013461), одержувачем товару є ТОВ «Осоіл» (Україна, 02099, м. Київ, вул. Бориспільська, будинок 1, Україна).
22.12.2022 до відділу митного оформлення «Львів» митного поста «Західний» Енергетичної митниці за МД типу «ІМ 40 ДЕ» № 22UA903050047037U6 агентом з митного оформлення ОСОБА_2 (діє на підставі Договору «Про надання послуг по декларуванню та митному оформленню вантажів» від 27.05.2022 №27/05/2022 між ТОВ «Осоіл» та ФОП ОСОБА_2 ) вказаний товар заявлено до митного оформлення у вільний обіг на митній території України. Митна вартість товару складає 802 507,98 грн (18901,38 євро по курсу НБУ, що склав 38,8706 грн за євро на день надання митної декларації 22.12.2022 плюс вартість перевезення 67 980,00 грн).
Відповідно до заявлених у графі 31 митної декларації (надалі МД) відомостей та товаросупровідних документів, товар «Нафтопродукт, одержані з бітумінозних порід (мінералів), легкі дистиляти, бензин EN 228, з технічними характеристиками: масова частка сірки-4,0мг/кг, октанове число, яке визначається по дослідному методу(RON)-95,2; вміст кисню -2,39%, вміст олефінів -15,0%, ароматика-21,6, вміст метанолу -0%, вміст етанолу -0%, вміст свинцю менше 2,5мг/л всього-30,560тис.літрів. країна виробництва-EU» класифіковано за кодом згідно з УКТ ЗЕД 2710124512 (графа 33 МД).
Під час здійснення митного контролю та оформлення товару, автоматизованою системою управління ризиками було сформовано митну формальність «905-3: взяття проб (зразків) товарів для проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД» (наказ Міністерства фінансів України від 31.07.2015 № 684 «Про затвердження Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю»).
На виконання вказаної форми митного контролю посадовою особою митного поста «Західний» Енергетичної митниці відібрано проби та зразки заявленого товару (Акт від 22.12.2022 №24), які супровідним листом від 22.12.2022 №7.6-28-02-01-23/137 направлено до Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень (далі - СЛЕД Держмитслужби).
03.12.2022, у відповідності до вимог частини 2 статті 260 Митного кодексу України, товар було випущено за тимчасовою митною декларацією типу «ІМ 40 ТН» № 22UA903050047155U4 з наданням права на користування та/або розпорядження товарами, щодо яких здійснюється митне оформлення, відповідно до заявленої мети під зобов`язання про подання додаткової декларації у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації, яка повинна містити точні відомості про товари.
06.01.2023 до Енергетичної митниці надійшов висновок від 06.01.2023 № 142000-3101-0015 про результати проведених досліджень проби товару, який був заявлений до митного оформлення за МД типу «ІМ 40 ДЕ» від 22.12.2022 № 22UA903050052434U1 (лист СЛЕД Держмитслужби від 06.01.2023 № 7.17-4/7.17-31-07/7.6/100).
Згідно із вказаним висновком, результати дослідження проби товару «Gasoline» (товар № 1 митної декларації) не узгоджуються з інформацією, зазначеною у гр. 31 товару № 1 митної декларації від 22.12.2022 №22UA903050052434U1 у частині детонаційної стійкості (октанове число), а саме у гр. 31 заявлений показник становить 95,3, фактично встановлено 92,4.
Управлінням митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Енергетичної митниці за результатами проведеного дослідження товару (висновок від 06.01.2023 № 142000-3101-0015), прийнято рішення щодо класифікації товару від 12.01.2023 № КТ-UA903000-0005-2023, згідно з яким заявлений код товару змінено з 2710124512 на 2710124194.
Згідно частини 7 статті 69 МК України рішення щодо класифікації товару від 12.01.2023 № КТ-UA903000-0005-2022 є обов`язковим, а саме інформація про товар (визначений код товару 2710124194 з відповідним описом товару Нафтопродукти, одержані з бітумінозних порід з вмістом 70% мас% або більше - нафтопродуктів. Легкі дистиляти, бензин моторний, суміш неароматичних вуглеводів та ароматичних вуглеводнів (вміст становить 31,87 об% (37,35 мас%). Детонаційна стійкість (октанове число) - 92,4. Вміст сірки-9,1 мг/кг (0,00091 мас%). Густина за температури Т=15 градусів за Цельсієм становить 746 кг/куб.м. бензол - 0,30 об% (0,35мас%), етанол-трет-бутилиновий ефір, сполуки з вмістом свинцю (тетраетилсвинцю) - відсутні. Температура відгону - 50% - 103 градуса за Цельсієм, 90% - 171 градус за Цельсієм, температура кінця кипіння - 209 градусів за Цельсієм)) повинні бути заявлені в МД.
ОСОБА_2 всю інформацію та документи необхідні для декларування надав отримувач вантажу ТОВ «ОСОІЛ» засобами електронного зв`язку на підставі договору «Про надання послуг по декларуванню та митному оформленню вантажів» від 27.05.2022 №27/05/2022 між ТОВ «Осоіл» та ФОП ОСОБА_2 .
Згідно пункту 4.2 Договору «Замовник» (в особі директора ОСОБА_1 ) несе повну відповідальність згідно законодавства України за достовірність інформації про заявлений вантаж у наданих Виконавцю документах.
Директор ТОВ «Осоіл» ОСОБА_1 , вчинив дії, направлені на незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, а саме звичайний торгівельний опис в графі 31 МД, який давав би змогу однозначно ідентифікувати та класифікувати товар в частині показника товару «детонаційна стійкість (октанове число) проби за дослідницьким методом» та коду товару згідно УКТЗЕД, за що статтею 472 МК України передбачена адміністративна відповідальність.
Постановою Подільського районного суду м. Києва від 18.03.2026 визнано директора ТОВ «Осоіл» ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 472 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 відсотків товару у розмірі 1 073 878 (один мільйон сімдесят три тисячі вісімсот сімдесят вісім) грн. 40 коп.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник-адвокат Кононенко О.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 18.03.2026 скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 472 Митного кодексу України.
В обґрунтування апеляційної скарги посилалася на те, що під час розгляду справи про порушення митних правил у Подільському районному суді м. Києва було допущено ряд порушень норм матеріального та процесуального права. Розглядаючи справу, суд не дослідив усі обставини справи, не впевнився у допустимості та належності доказів.
Вказувала, що процедуру декларування ОСОБА_1 не здійснював, декларування товару здійснювала ФОП ОСОБА_2 . Саме тому ОСОБА_1 , як керівник фірми-імпортера, не є суб`єктом відповідальності за правопорушення, передбачене статтею 472 Митного кодексу України, та не може нести відповідальність за «недекларування товарів», оскільки такого декларування він не здійснював.
Зазначала, що заявлені ФОП ОСОБА_2 у митній декларації № 22UA903050052434U1 від 22.12.2022 необхідні для ідентифікації відомості про товари відповідають відомостям, наявним у товаросупровідних документах, інших відомостей ні у неї, ні у керівника ТОВ «ОСОІЛ» ОСОБА_1 не було.
Посилалася на те, що незаявлення звичайного торговельного опису в графі 31 МД, який давав би змогу однозначно ідентифікувати та класифікувати товар у частині показника товару «детонаційна стійкість (октанове число) проби за дослідницьким методом та коду товару згідно з УКТ ЗЕД» (як це зазначено в протоколі про порушення митних правил), не утворює складу правопорушення, передбаченого статтею 472 Митного кодексу України.
Зазначала, що суд не звернув уваги на те, що ФОП ОСОБА_2 у митній декларації № 22UA903050052434U1 від 22.12.2022 у спосіб та порядку, встановлених Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, заявлено достовірні та повні відомості, необхідні для ідентифікації товару, а отже, декларування здійснено відповідно до вимог чинного митного законодавства України.
Посилалася на те, що судом не враховано, що відповідно до частини другої статті 356 Митного кодексу України взяття проб (зразків) товарів проводиться уповноваженими посадовими особами митного органу на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього митного органу або його заступника, однак у матеріалах справи відсутнє письмове вмотивоване рішення керівника митного органу або його заступника на взяття проб (зразків) товару.
Зазначала, що ТОВ «ОСОІЛ» у 2022 році, до складання протоколу про порушення митних правил № 0011/90300/23 від 06.02.2023, у зв`язку з прийняттям рішення про визначення коду товару, тричі здійснювало імпорт ідентичного товару на підставі зовнішньоекономічного контракту від 31.10.2022 № CWD-OS-12/2022 із заявленням у кожному випадку коду товару 2710124512 (ЕМД № 22UA903050039494U0 від 04.11.2022; ЕМД № 22UA903050040536U8 від 10.11.2022; ЕМД № 22UA90305005I655U0 від 21.12.2022), при цьому Енергетичною митницею у кожному випадку був здійснений контроль правильності класифікації товарів ТОВ «ОСОІЛ» згідно з частиною другою статті 69 Митного кодексу України без зауважень.
Вказувала, що, відбираючи проби на підставі акта № 24 про взяття проб і зразків товарів від 22.12.2022, посадова особа Енергетичної митниці - головний державний інспектор ВМО «Ковель» митного поста «Західний» Енергетичної митниці ОСОБА_3 - у порушення законодавства не пройшов програму тематичних короткотермінових курсів «Нафта і нафтопродукти. Методи відбору проб» та не оволодів знаннями і навичками відбору нафтопродуктів відповідно до ДСТУ 4488:2005 «Нафта і нафтопродукти». Відповідно до інформації, наданої митницею, такі курси та відповідне свідоцтво ОСОБА_3 отримав лише 29.09.2023.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Кононенко О.С. підтримала подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просила її задовольнити.
Представник Енергетичної митниці Державної митної служби України - Герега К.В. просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції залишити без змін. 
Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 472 МК України, у зв`язку з чим ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за частиною першою статті 472 МК України.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до положень статті другої КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.
Згідно зі статті 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Стаття 9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за який законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до частини першої статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні гуртуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів.
Частиною першою статті 486 МК України визначено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Згідно частиною першою статті 472 МК України недекларування товарів (крім тих, що переміщуються через митний кордон України громадянами), транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України тягне за собою накладення штрафу в розмірі від 50 до 100 відсотків вартості цих товарів, транспортних засобів з конфіскацією зазначених товарів, транспортних засобів або без такої.
Частиною першою статті 257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Таким чином, при вирішенні питання щодо наявності ознак порушення митних правил, передбаченого статті 472 МК України, в діях особи, що здійснює декларування товарів, тобто заявляє відомості у митній декларації, підлягають встановленню обставини, які б свідчили про невиконання цією особою вимог, встановлених Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №651.
Частиною 7 статті 257 КУпАП встановлено, що перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.
Тобто, декларування передбачає внесення в митну декларацію не будь-яких або усіх відомостей, а лише відомостей, які необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів.
Так, суд першої інстанції виходив з того, що порушення керівника ТОВ «ОСОІЛ» ОСОБА_1 полягало у вчиненні ним дій, направлених на незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, а саме: звичайний торгівельний опис в графі 31 МД, який давав би змогу однозначно ідентифікувати та класифікувати товар в частині показника товару «детонаційна стійкість (октанове число) проби за дослідницьким методом та коду товару згідно УКТЗЕД, за що статтею 472 МК України передбачена адміністративна відповідальність.
Разом з тим, відповідно до листа Державної митної служби України № 11/1-10.20/2838-ЕП від 31 березня 2009 року «Про питання правової оцінки фактів невірної класифікації товару під час його декларування», сам по собі факт зазначення у вантажній митній декларації невірного коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його подальша зміна митним органом не свідчать про наявність складу порушення митних правил. Висновок про вчинення такого правопорушення може бути зроблений лише за умови встановлення всіх елементів його складу, у тому числі вини особи. При цьому однією з обставин, що підлягає оцінці, є ступінь складності та однозначності класифікації товару.
Згідно з доводами захисника-адвоката Кононенко О.С., ФОП ОСОБА_2 у митній декларації № 22UA903050047037U6 від 22 грудня 2022 року у спосіб та порядку, встановлені Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, заявила відомості про товар на підставі наданих товаросупровідних документів, зокрема контракту, доповнення до нього, автотранспортної накладної CMR, інвойсу та сертифіката якості.
Як убачається з матеріалів справи, відомості, зазначені у графі 31 митної декларації, повністю відповідали товаросупровідним документам, поданим при митному оформленні, зокрема сертифікату якості від 03 грудня 2022 року № 161427_4829005, виданому виробником товару.
Так, матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що на момент подання митної декларації ОСОБА_1 або уповноваженій ним особі було відомо чи повинно було бути відомо про невідповідність фактичних характеристик товару показникам, зазначеним у сертифікаті якості виробника.
Сам по собі факт встановлення під час подальшого лабораторного дослідження інших фізико-хімічних показників товару не свідчить про те, що особою були заявлені недостовірні відомості у розумінні статті 472 МК України, якщо такі відомості були внесені до митної декларації відповідно до документів, отриманих від виробника та інших товаросупровідних документів.
Крім того, зміна коду товару згідно з УКТ ЗЕД з 2710 12 45 12 на 2710 12 41 94 не потягла за собою зміну розміру митних платежів. Так, відповідно до Додатка до Закону України «Про Митний тариф України» як для товару за кодом 2710 12 45 12, так і для товару за кодом 2710 12 41 94 встановлено однакові ставки ввізного мита: пільгова - 0 %, повна - 0 %. Отже, зміна класифікації товару не призвела до несплати чи зменшення розміру належних до сплати митних платежів.
Також апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що невикористання ОСОБА_1 права на фізичний огляд товару або відбір проб до подання митної декларації підтверджує наявність у нього точних відомостей про характеристики товару та свідчить про винне декларування. Частина друга статті 266 МК України надає декларанту право, а не покладає на нього обов`язок здійснювати фізичний огляд товару чи проводити його лабораторне дослідження до митного оформлення. Тому саме по собі невикористання такого права не може розцінюватися як доказ вини особи у вчиненні порушення митних правил.
Необґрунтованим є й посилання суду першої інстанції на те, що рішення митного органу щодо класифікації товару не було оскаржене стороною захисту. Неоскарження такого рішення може свідчити лише про його чинність у межах митного оформлення, однак не доводить наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 472 МК України. Для притягнення особи до адміністративної відповідальності необхідним є встановлення не лише факту зміни коду товару, а й того, що особа винно не заявила точні та достовірні відомості про товар.
Крім того, до спірної поставки ТОВ «Осоіл» неодноразово здійснювало митне оформлення аналогічного товару за тим самим зовнішньоекономічним контрактом із зазначенням такого самого коду УКТ ЗЕД без зауважень митного органу. Зазначені обставини мають значення для оцінки того, чи були у ОСОБА_1 підстави сумніватися у правильності відомостей, зазначених у товаросупровідних документах, та чи міг він передбачити можливу невідповідність фактичних характеристик товару.
Таким чином, митним органом доведено лише факт того, що за результатами лабораторного дослідження були встановлені характеристики товару, які відрізнялися від зазначених у сертифікаті якості виробника.
Разом із тим не доведено, що ОСОБА_1 на момент подання митної декларації знав або повинен був знати про таку невідповідність, а також що ним умисно або з необережності заявлено недостовірні відомості про товар.
Наведених обставин суд першої інстанції не врахував та дійшов передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 472 МК України.
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника-адвоката Кононенко О.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , підлягає задоволенню, постанова судді Подільського районного суду міста Києва від 18 березня 2026 року скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Кононенко Олени Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 18 березня 2026 року - скасувати.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 472 МК України закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
Київського апеляційного суду