Справа № 342/620/26
Провадження № 3/342/106/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2026 року       м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі судді Андріюк І.Г., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка отримана від відділення поліції № 2 (м. Городенка) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживає по АДРЕСА_1 , пенсіонера,
за ч.1 ст.130 КУпАП,
в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 25.05.2026 року о 17.32 год у м.Городенка по вул.Шевченка кермував транспортним засобом марки «Renault Megane Scenic» д.н.з. НОМЕР_2 із явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився. ОСОБА_1 відсторонений від керування транспортним засобом. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 , якому роз`яснено його права згідно ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, вину не визнав, зазначивши, що був тверезим, коли його зупинили працівники поліції, тому відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння. 
Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів зміцнення законності.
Так, відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Надані суду матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, містять:
протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 675341 від 25.05.2026; 
рапорт поліцейського СРПП відділення поліції № 2 (м. Городенка) Коломийського РВП ГУНП у Івано-Франківській області від 25.05.2026;
акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, де зафіксовано, що такий не проводився; 
направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 до КНП Городенківська БЛІЛ з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 25.05.2026 (17.50 год), де зафіксовано, що від огляду відмовився; 
диск з відеозаписом з цифрової нагрудної відеокамери (без номера) CammPro 1826R2;
характеристику, видану Серафинецьким старостинським округом Городенківської міської ради на ОСОБА_1 від 26.05.2026 №17-92;
фотокопію даних щодо посвідчення водія ОСОБА_1 , НОМЕР_3 ;
копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №7257283 від 25.05.2026.
Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.
Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється, як основне джерело доказів.
У своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 675341 ОСОБА_1 , 25.05.2026 року о 17.32 год у м.Городенка по вул.Шевченка кермував транспортним засобом марки «Renault Megane Scenic» д.н.з. НОМЕР_2 із явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився. ОСОБА_1 відсторонений від керування транспортним засобом. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
За даними протоколу ОСОБА_1 були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також повідомлено про розгляд справи в суді, про що ОСОБА_1 підписався. 
Дані ОСОБА_1 , згідно протоколу, встановлено на підставі посвідчення водія, яке не вилучалось, тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом не отримував.
Жодних пояснень по суті порушення ОСОБА_1 не надав.
Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою - поліцейським СРПП відділення поліції №2 (м.Городенка) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області із заповненням реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, та підписаний ним та ОСОБА_1 .
Отже, ОСОБА_1 поставлено у вину відмову від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння – порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі – ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
У п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до положень пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
При цьому, для встановлення наявності в діяннях особи складу зазначеного адміністративного правопорушення підлягає доказуванню не лише факт перебування особи в стані сп`яніння, а й факт керування особою транспортним засобом, та її відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом досліджено відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції.
При перегляді відеофайлів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення з цифрової нагрудної відеокамери CammPro 1826R2, судом встановлено, що 25.05.2026 року працівники поліції зупинили водія ОСОБА_1 , особу якого в подальшому встановлено на підставі посвідчення водія, який керував транспортним засобом марки «Renault Megane Scenic» д.н.з. НОМЕР_2 , не подавши сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті.
На запитання працівника поліції про вживання алкоголю, ОСОБА_1 повідомив, що алкоголь не вживав. Працівник поліції пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, на що ОСОБА_1 категорично відмовився.
Також працівник поліції роз`яснював ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та зачитав права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП.
Згідно протоколу та долучених до матеріалів справи рапорту та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, 25.05.2026 року, під час спілкування з ОСОБА_1 , у останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння шкіри обличчя, що давало працівникам поліції законні підстави пропонувати пройти водієві огляд на стан алкогольного сп`яніння з допомогою газоаналізатора «Драгер» та у медичному закладі, на що він відмовився.
Таким чином, дії ОСОБА_1 щодо відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння містять склад правопорушення та мають наслідком складання протоколу з метою притягнення водія до адміністративної відповідальності за відмову пройти такий огляд.
Відповідно до вимог ст. ст. 265-2, 266 КУпАП у разі виявлення особи, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, поліцейські зобов`язані вчинити дії, які унеможливлюють подальше керування цією особою транспортним засобом.
Відповідно до п. 1 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно п.1, 4, 5, 6 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі - Інструкції), відповідно до якої водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Вимога працівника поліції, за наявності у останнього підстав вважати особу такою, що керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, пройти у встановленому порядку огляд у відповідності до п.2.5 ПДР України, передбачає обов`язок водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Вимога працівників поліції пройти огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння була аргументованою, вмотивованою та ґрунтувалась на правових підставах, оскільки в останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я, однак ОСОБА_1 відмовився, про що свідчать долучені до матеріалів провадження акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, направлення на огляд водія транспортного засобу, дані відеозапису. 
Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, є порушенням вимоги п. 2.5 ПДР України та утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення саме за відмову від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.
У разі невиконання вимог п.2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Доцільно зауважити, що адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом водієм у стані алкогольного сп`яніння, покликана унеможливити реальну небезпеку, спричинену керуванням такою особою транспортним засобом та уникнути тяжких наслідків. 
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, сукупність досліджених судом доказів, поза розумним сумнівом, свідчить про те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медзакладі, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Виходячи з наданих суду матеріалів справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості.
Досліджені судом докази узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.
Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника та ступінь його вини, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, приймає до уваги те, що керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння створює небезпеку для руху, та за таких обставин до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції статті.
Відповідно до ст. 40- 1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст. ст. 40- 1, ч.1 ст. 130, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1  до спеціального фонду Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UА908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у сумі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 коп). 
Відповідно до ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд Івано-Франківської області.

Повний текст постанови складено 12.06.2026.

Суддя Андріюк І.Г.