Справа № 373/1411/26
Провадження № 2/373/1380/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2026 року       м. Переяслав 

Переяславський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого – судді Опанасюка І.О.,
при секретарі Бутович Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження, з викликом сторін справу № 373/1411/26 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з названим позовом та просить: стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання малолітніх дочки – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною трьох років.

23 квітня 2026 року було відкрито провадження по даній справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного провадження з викликом сторін і призначено судове засідання на 08 год. 30 хв. 12 травня 2026 року, в яке викликані учасники справи.
12 травня 2026 року справу відкладено на 08 год. 30 хв. 05 червня 2026 року за клопотанням представника відповідача, задля можливості підготувати та надати суду відзив на позовну заяву.
15 травня 2026 року ОСОБА_2 надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву. Просив визначити аліменти на утримання двох малолітніх дітей у розмірі частки всіх видів його доходу. У задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини відмовити. Вважає, що позовні вимоги є надмірними, не відповідають його реальному матеріальному становищу, не враховують фактичної участі у забезпеченні дітей, наявності інших осіб, що перебувають на утриманні та суперечить принципу справедливості й співмірності. Стверджує, що бере участь в утриманні дітей. На підтвердження чого долучив квитанції про перерахування коштів на банківську картку позивача, роздруківки листування сторін, копії платіжних інструкцій та квитанцій про сплату комунальних послуг, копії полісів та квитанцій по договорам, копію довідки про доходи. Крім того вказує, що його мати страждає на тяжкі хронічні захворювання, лікування яких потребує значних та постійних фінансових витрат.
03 червня 2026 року ОСОБА_2 надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі. 
ОСОБА_1 подала до суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримала.
Клопотань про проведення судового засідання у загальному порядку не надходило.
Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України. 

Суд дослідивши матеріали справи, приходить наступних висновків.
Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
01 вересня 2009 року сторони зареєстрували шлюб у Фастівському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №124, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 .
02 лютого 2026 року рішенням Переяславського міськрайонного суду Київської області вказаний шлюб було розірвано.
Сторони по справі мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_4 та серії НОМЕР_5 , де матір`ю записана ОСОБА_1 , а батьком ОСОБА_2 .
Діти проживають з матір`ю в АДРЕСА_1 .
Вказані обставини визнані сторонами у справі, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають, оскільки суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.
Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та приписи ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України зобов`язують суд при вирішенні будь - яких питань щодо дітей виходити із як найкращого забезпечення їх інтересів.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ з відповідними змінами та доповненнями кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.
Отже, норми закону передбачають обов`язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей.
Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Визначаючи вказаний розмір аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачом аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Також суд враховує, що при стягненні з відповідача аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_3 в розмірі 1\3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, буде цілком узгоджуватися з вимогами ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження».
Таким чином, з урахуванням часткового визнання відповідачем позовних вимог в цій частині, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_3 в розмірі про який просить позивач, а тому вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей, в розмірі 1\3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з часу звернення із позовом до суду – 21 квітня 2026 року і до досягнення дітьми повноліття.
При вирішенні позовних вимог щодо стягнення на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд керується наступним.
Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Отже, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В надісланому відповідачем відзиві на позовну заяву у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини він просить відмовити враховуючи обсяг його фінансових зобов`язань, пов`язаних із утриманням дітей, забезпеченням власних життєвих потреб, утриманням житла, матеріальною підтримкою батьків пенсійного віку та витратами на лікування матері.
Відповідно до статті 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом приймаються до уваги докази відповідача про розмір його доходу, добровільне відрахування аліментів на утримання дітей, додаткові витрати, які він несе у зв`язку із допомогою непрацездатним батькам, які досягли пенсійного віку.
В той же час, жодна з цих обставин та всі вони в сукупності не є підставою для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання дружини, оскільки  ОСОБА_3 є особою працездатного віку, здоровою людиною, працює та отримає заробітну плату, відтак є фінансово - спроможним, а тому в змозі утримувати матеріально як дітей так і дружину. 
Невеликий фінансовий дохід відповідача та наявність інших зобов`язань, беззаперечно приймаються судом до уваги, саме в контексті визначення розміру аліментів.
При цьому, суд виходить з принципів справедливості та розумності, враховуючи потреби дружини та фінансові можливості відповідача.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та про необхідність стягнення  ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання в розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня подання позову до суду - 21.04.2026 року до досягнення  ОСОБА_4 трьох років.
На підставі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.
Згідно вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в мінімальному розмірі встановленому законом, оскільки позивач звільнена від його сплати.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180-182, 191 СК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 263-265, 274-279, 430 ЦПК України, суд, 

УХВАЛИВ:

Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та утримання дружини до досягнення дитиною трьох років - задовольнити частково. 
Стягувати із  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання малолітніх дочки – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 квітня 2026 року та до досягнення дітьми повноліття.
Стягувати із  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання дружини в розмірі 1/8 частки заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 21 квітня 2026 та до досягнення ОСОБА_4 трьох років.
Стягнути із  ОСОБА_2  судовий збір на користь держави в розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривень 20 копійок.
В частині стягнення аліментів в розмірі платежу за один місяць рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Учасники справи.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживаючий по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя      І.О. Опанасюк