Справа № 277/513/26
РІШЕННЯ
іменем України

"17" червня 2026 р.     с-ще Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області
в складі: головуючого – судді  Заполовського В.В.
за участю секретаря с/з   Лук`янчук Т.В.

розглянувши в с-щі Ємільчине цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

в с т а н о в и в:

Представник ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 70290,00 грн. та судові витрати в розмірі 2662,40 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.02.2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем за допомогою Веб-сайту (navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про надання кредиту №1517-8483. Даний договір разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (графік платежів за договором) складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з якими відповідач був попередньо ознайомлений. У відповідності до ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Закону України «Про електронну комерцію». 
Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту — 15000,00 грн., строк кредитування - 300 днів, базовий період - 14 днів, комісія за видачу кредиту - 20,00% від суми кредиту, знижена процентна ставка - 0,90% в день, стандартна % ставка - 1,00 % в день. 
ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору. 
Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, отримавши кредитні кошти. Своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання грошових коштів, відповідач не скористався.
В подальшому відповідач порушив умови договору і не повернув в повному обсязі кредит, а також не виконав всі інші свої грошові зобов`язання перед ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» за договором.
Станом на 18.03.2026 року загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 70290,00 грн., з яких: 15000,00 грн. – заборгованість за кредитом; 44790,00 грн. – заборгованість за нарахованими процентами; 7500,00 грн. – заборгованість за процентами річних на підставі ст.625 ЦК України; 3000,00 грн. – заборгованість по комісії.
26.05.2026 року на адресу суду від представника відповідача – адвокат Дармограй-Матвієнко Д.І. надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову в частині стягнення із відповідача заборгованості по процентах, процентам річних на підставі ст.625 ЦК України та заборгованості по комісії, а також звільнити відповідача від сплати судового збору.
В обґрунтування своїх заперечень проти позовних вимог представник відповідача зазначила, що на її думку в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували заборгованість за відсотками. Із розрахунку заборгованості, які надав позивач, неможливо перевірити правильність нарахування відсотків. Також відсутня виписка по кредитному рахунку, що є первинним документом та підтверджує наявність заборгованості за відсотками. 
Також представник відповідача вважає, що оскільки кредитний договір укладено під час дії воєнного стану, на правовідносини, які склалися між сторонами поширюється дія п.18 Перехідних положень ЦК України, а тому сторона відповідача вважає, що нарахування процентів річних на підставі ст.625 ЦК України в сумі 7500 грн. є неправомірними.
Крім того представник відповідача зазначає, що нарахування комісії, на її думку не відповідає ст.1054 ЦК України, оскільки беручи комісію за видачу кредиту фінансова установа фактично отримує кошти з позичальника за те, що є її обов`язком.
Правом подати відповідь на відзив представник позивача не скористався. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, до позовної заяви додав клопотання про розгляд справи без його участі, в якому вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, в заяві просила справу розглянути без її участі.
Згідно ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 27.02.2025 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем за допомогою Веб-сайту (navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про надання кредиту №1517-8483, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором.
Відповідно до п.4.1 кредитного договору розмір кредитного ліміту становить 15000,00 грн., дата надання/видачі кредиту 27.02.2025 року.
Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 1,00% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою та/або пільговою ставкою) (п.4.6 договору).
Відповідно до п.4.10 договору строк кредитування 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 23.12.2025 року. Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Продовження строку кредитування в односторонньому порядку кредитодавцем або позичальником не допускається. Продовження строку кредитування є можливим виключно за взаємною згодою сторін в процесі реструктуризації кредитних зобов`язань позичальника.
Згідно п.5.1 кредитного договору позичальник зобов`язується повертати кредитодавцю отриманий кредит у останні дні останніх 8 базових періодів строку кредитування згідно графіку платежів за договором за зниженою ставкою, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у правилах. Кредит вважається повернутим кредитодавцю з моменту зарахування суми грошових коштів у повному розмірі виданого кредиту на банківський рахунок кредитодавця.
Даний Договір разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з якими відповідач був попередньо ознайомлений. У відповідності до ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» Договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». 
ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору, що підтверджується повідомленням повідомленням ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім», адресованого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», про підтвердження успішної операції №231353156519101430032026 від 30.03.2026 року, згідно якого 27.02.2025 року здійснено перерахування коштів в сумі 15000,00 грн. на картку № НОМЕР_1 , призначення платежу: «Видача кредитних коштів за договором 1517-8483 від 27.02.2025 року, ОСОБА_1 »
Відповідач порушив умови Договору і не повернув в повному обсязі кредит, а також не виконав всі інші свої грошові зобов`язання перед ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС».
Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором №1517-8483 від 27.02.2025 року, станом на 18.03.2026 року заборгованість ОСОБА_1 становить 70290,00 грн., з яких: 15000,00 грн. – заборгованість за кредитом; 44790,00 грн. – заборгованість за нарахованими процентами; 7500,00 грн. – заборгованість за процентами річних на підставі ст.625 ЦК України; 3000,00 грн. – заборгованість по комісії. При цьому з вказаного розрахунку вбачається що проценти в період з 27.02.2025 року по 12.03.2025 року, включно нараховувались позивачем за ставкою 0,90% вдень, а за період з 13.03.2025 року до 23.12.2025 року за відсотковою ставкою 1,00% в день. 
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.
Згідно з ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст.1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Згідно з ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Згідно ст.3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.ч.7, 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно з ст.12 вказаного Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» норми вказаного Закону відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.
Судом встановлено, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг та підписав договір про надання кредиту №1517-8483 від 27.02.2025 року.
За змістом п.11.13 Договору невід`ємними його частинами є: Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Таблиця обчислення загальної вартості кредиту, Паспорт споживчого кредиту. Відповідач підтвердив, що ознайомлений із вказаними документами та зобов`язувався виконувати їхні умови.
Усі зазначені документи підписані відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Згідно ч.ч.1, 5-6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
На підтвердження виконання кредитором обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 15000 грн. відповідачу на його банківську картку № НОМЕР_1 позивачем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надано лист ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» від 30.03.2026 року.
Відповідач, отримавши кредитні кошти, своїх зобов`язань за кредитним договором щодо повернення суми кредиту та нарахованих відсотків не виконав.
Станом на 18.03.2026 року загальний розмір грошових вимог кредитодавця до відповідача, які виникли на підставі кредитного договору становить 70290,00 грн., з яких: 15000,00 грн. – заборгованість за кредитом; 44790,00 грн. – заборгованість за нарахованими процентами; 7500,00 грн. – заборгованість за процентами річних на підставі ст.625 ЦК України; 3000,00 грн. – заборгованість по комісії.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що у період з 27.02.2025 року по 12.03.2025 року, включно нараховувались позивачем за ставкою 0,90% вдень, а за період з 13.03.2025 року до 23.12.2025 року за відсотковою ставкою 1,00% в день.
Відповідно до таблиці до кредитного договору строк кредитування строк, на який надавався кредит позичальнику, становить 300 календарних днів (до 23.12.2025 року) з моменту перерахування кредиту позичальнику. Нарахування процентів після 23.12.2025 року не відбувалось.
Відповідачем не надано власного розрахунку заборгованості на спростування доводів і розрахунку позивача або об`єктивних доказів про погашення заборгованості та її відсутності.
За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що оскільки відповідач у добровільному порядку належним чином не виконав своїх договірних зобов`язань щодо повернення коштів, з нього підлягає стягненню тіло кредиту у розмірі 15000 грн. та проценти у розмірі 44790,00 грн.
Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості по процентам річним на підставі ст.625 ЦК України, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Кредитний договір укладено під час дії воєнного стану, отже на правовідносини, які склались між сторонами поширюється дія п.18 Перехідних положень ЦК України.
Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року № 183/7850/22(61-14740св23) зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2 ст.625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Отже, суд вважає, що нарахування процентів річних на підставі ст.625 ЦК України в сумі 7500,00 грн. за невиконання грошового зобов`язання є неправомірним, а відтак задоволенню не підлягає.
Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача комісії у розмірі 3000 грн., суд зазначає наступне.
Пунктом 4.7 договору передбачено сплату комісії у розмірі 20% від суми кредиту за видачу кредиту.
Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Отже, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
Умовами договору ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» фактично встановлено сплату комісії, не зазначивши за які саме послуги ця комісія сплачується позичальником. Жодних доказів вчинення будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, позивачем не надано.
Разом із тим, ч.1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено безоплатність надання позикодавцем певних послуг, до яких можна віднести видачу кредиту та його супровід.
Отже, умови договору про нарахування позивачем разової комісії при видачі кредиту є нікчемними, а відтак, у задоволенні вимог позивача щодо стягнення з відповідача комісії, пов`язаної з наданням кредиту слід відмовити.
З відповідача підлягає стягненню на користь позивача, сплачений ним при подачі позовної заяви, судовий збір.
Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених вимог згідно ст.141 ЦПК України. Позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» суд задовольняє на 85,06%.
Враховуючи наведене, сума судового збору, що має бути стягнута з відповідача на користь позивача становить 2264,64 грн. (2662,40 х 85,06% = 2264,64 грн.).
На підставі ст.ст.11, 212, 509, 525, 526, 530, 610, 1054 ЦК України та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 38548598, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407) заборгованість за кредитним договором №1517-8483 від 27.02.2025 року в розмірі 59790 (п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот дев`яносто) грн. 00 коп. та судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2264 (дві тисячі двісті шістдесят чотири) грн. 64 коп.
В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя	  	В.  В.  Заполовський