Справа № 509/3174/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2026 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Кочко В.К.,
за участі секретаря судового засідання - Савченко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Овідіополь цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин

ВСТАНОВИВ:

До Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин.
В обгрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що вона звернулася до приватного нотаріуса Мірошниченко Н.М. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті її матері ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ), проте нотаріус роз`яснила про необхідність звернення до суду для підтвердження факту родинних відносин, оскільки є розбіжності у написанні прізвищ.
Встановлення факту заявнику потрібно для реалізації права на спадщину.
Заявник у судове засідання не з`явився, зазначив про розгляд справи за його відсутності.
Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності, не заперечував проти задоволення заяви.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню з таких підстав.
ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Мірошниченко Н.М. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті її матері ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ), проте нотаріус роз`яснила про необхідність звернення до суду для підтвердження факту родинних відносин, оскільки є розбіжності у написанні прізвищ.
Матір заявниці - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , прізвище своє отримала після укладення шлюбу з ОСОБА_4 .
ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , прізвище " ОСОБА_5 " отримала після укладення шлюбу 22.01.1999 р., що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, у витязі вказано дошлюбне прізвище " ОСОБА_6 ".
У свідоцтві про народження заявника вказано прізвище на російській мові " ОСОБА_7 ", в свідоцтві про освіту прізвище заявника зазначено " ОСОБА_6 ". У дипломі про вступ та закінчення Бурштинського енергетичного технікуму прізвище заявника вказано " ОСОБА_6 ", у свідоцтві про навчання на курсах бухгалтерів -економістів прізвище заявника - " ОСОБА_7 ", згідно першої сторінки трудової книжки прізвище заявника зазначено " ОСОБА_7 " закреслено та написано " ОСОБА_5 ".
Відповідно до довідки від 11.05.2026 р. №02-07/210/1183 виданою Овідіопольською селищною радою Овідіопольського району Одеської області, ОСОБА_3 згідно запису в домовій книзі на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 з 02.12.1991 р. проживала та була заресєтрована в житловому будинку АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Нормою ч.1 ст.235 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.
Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 року в справі №320/948/18 зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч.1 п.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин.
Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо.
Згідно з роз`ясненнями Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки; особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини; інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб. Заінтересовані особи беруть участь у справах цієї категорії з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом). При цьому до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими та електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. За змістом ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Стаття 78 ЦПК України встановлює вимоги, згідно яких доказ вважається допустимим. При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.
Статтею 318 ЦПК України передбачено, що у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Отже, суд може встановити юридичний факт у тому разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів, і виключно за наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту.
Таким чином, судом у судовому засіданні встановлено, що розбіжності у написанні прізвища заявника та прізвища її матері виникли внаслідок перекладу з російської мови на українську.
Керуючись ст.ст.10, 11, 15, 16, 76, 81, 211, 235, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 293, 294, 315 ч.1, 354 ч.1 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.
Встановити юридичний факт, що ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною матір`ю ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.К.Кочко