УХВАЛА

30 квітня 2026 року 
м. Київ

cправа № 904/4387/19 (904/2682/24) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Картере В.І. - головуючий, Огороднік К.М., Погребняк В.Я., 

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сенс Експо" 
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 28.01.2026 (колегія суддів у складі: Мороз В.Ф. - головуючий, Іванов О.Г., Парусніков Ю.Б.)
та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2025
у справі № 904/4387/19 (904/2682/24)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Регіон Партнер"
до 1). Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл"; 2).Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокур Інвест"
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів : Товариство з обмеженою відповідальністю "АЗОВРІТЕЙЛ"
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1 : Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ДОНБАССРЕСУРСИ"
про визнання договору недійсним
у межах справи № 904/4387/19 
про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл",

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Сенс Експо" (далі - ТОВ "Сенс Експо") 09.04.2026 подало до Верховного Суду касаційну скаргу у якій зазначило, що оскаржує постанову Центрального апеляційного господарського суду від 28.01.2026 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2025 у справі № 904/4387/19 (904/2682/24) разом із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження. Крім того, до суду подано клопотання про заміну кредитора у справі № 904/4387/19 ТОВ "ЄВРО РЕГІОН ПАРТНЕР" його правонаступником ТОВ "Сенс Експо" в частині визнаних вимог на суму 182481,83 грн., з яких: 172882,40 грн. (4 черга), 9599,43грн. (6 черга) та клопотання про поновлення строку на оскарження постанови Центрального господарського апеляційного суду від 12.10.2023 та ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 28.02.2023, на постанови Центрального господарського апеляційного суду від 21.11.2024 та ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2024.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху з огляду на таке.
Частиною 1 статті 288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до частин 2, 3 ст. 288 ГПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення, строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частини 4 статті 293 цього Кодексу.
Згідно з частиною 3 статті 292 ГПК України касаційна скарга залишається без руху, зокрема, у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Положеннями ст.ст. 13, 74 ГПК України також передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно поважних причин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та поважність.
Отже, під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження суд перевіряє не лише сам факт подання заяви про поновлення строку, а й те, чи наведені у ній обставини є об`єктивними, підтвердженими доказами та такими, що фактично перешкоджали своєчасному поданню касаційної скарги..
Касаційна скарга ТОВ "Сенс Експо" подана 09.04.2026. Повний текст постанови Центрального апеляційного господарського суду від 28.01.2026 складено та підписано 18.03.2026. Отже, двадцятиденний строк на касаційне оскарження, обчислений з дня складення повного судового рішення, сплив 07.04.2026.
У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження скаржник вказує, що копію повного тексту постанови Центрального апеляційного господарського суду від 28.01.2026 в електронний кабінет ТОВ "Сенс Експо" не отримувало, а 18.03.2026 отримало тільки вступну та резолютивну частини і з повним текстом рішення скаржник ознайомився у Єдиному державному реєстрі судових рішень 20.03.2026.
Приписами частини першої статті 58 ГПК України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Згідно з частиною сьомою статті 242 ГПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.
Відповідно до пункту 17 глави 1 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС особам, які зареєстрували "Електронний кабінет", суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до "Електронного кабінету" таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Абзацом 5 пункту 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС передбачено, що особам, які не мають зареєстрованих "Електронних кабінетів", документи у передбачених цим пунктом випадках можуть надсилатися засобами підсистем ЄСІТС на адресу електронної пошти, вказану такими особами під час подання документів до суду.
Чинним процесуальним законодавством передбачено два способи надсилання судового рішення: шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через "Електронний кабінет", у тому числі шляхом направлення листа на офіційну електронну пошту засобами підсистем ЄСІТС у випадках, передбачених пунктом 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС. (Близький за змістом правовий висновок, викладено у постановах Верховного Суду від 05.09.2023 у справі № 906/1093/22, від 03.04.2024 у справі № 910/9569/23).
Відповідно до довідки про доставку електронного документу, яка отримана з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" господарський суд апеляційної інстанції надіслав електронну копію судового рішення (постанови апеляційного господарського суду від 28.01.2026) в електронний кабінет представника скаржника - Мудрака Юрія Володимировича (що є керівником ТОВ "Сенс Експо" ), яка доставлена останньому 19.03.2026 о 16:00, а тому строк на касаційне оскарження, обчислений з дня вручення повного тексту постанови представнику скаржника, сплив 08.04.2026. 
Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що у клопотанні ТОВ "Сенс Експо" про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 28.01.2026 не наведено достатнього обґрунтування поважності причин пропуску такого строку.
Крім того, Верховний Суд вважає за необхідне зауважити, що вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, мають відповідати повноваженням суду касаційної інстанції, визначеним статтею 308 ГПК України, та бути сформульованими так, щоб суд міг встановити, які саме судові рішення оскаржуються, в якій частині та який процесуальний наслідок скаржник просить застосувати за результатами касаційного перегляду.
Проте подана касаційна скарга ТОВ "Сенс Експо" зазначеним вимогам не відповідає, оскільки її вступна, мотивувальна та прохальна частини не узгоджуються між собою щодо судових рішень, які є предметом касаційного оскарження.
Так, у вступній та мотивувальній частині касаційної скарги скаржник зазначив про оскарження постанови Центрального апеляційного суду від 28.01.2026 та ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2025 із включенням до касаційної скарги оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 12.10.2023 та ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 28.02.2023, а також постанови Центрального апеляційного господарського суду від 21.11.2024 та ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2024.
Водночас у прохальній частині касаційної скарги скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження, прийняти касаційну скаргу до розгляду, прийняти заяву про заміну кредитора, замінити кредитора у справі № 904/4387/19 та скасувати лише постанову Центрального апеляційного господарського суду від 28.01.2026 і ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2025 у справі № 904/4387/19 (904/2682/24), передавши справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Отже, прохальна частина скарги не містить чітко сформульованих касаційних вимог щодо судових рішень, які скаржник називає включеними скаргами, а також не дає можливості однозначно визначити, які саме судові рішення та у якому процесуальному порядку скаржник просить переглянути.
Слід зазначити, що у Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні відомості про постановлення Господарським судом Дніпропетровської області у справі № 904/4387/19 (904/2682/24) ухвали від 13.05.2025, що оскаржується ТОВ "Сенс Експо" у касаційній скарзі, натомість є рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2025 у вказаній справі.
Крім того, постанова Центрального апеляційного господарського суду від 28.01.2026 ухвалена у справі № 904/4387/19 (904/2682/24) за позовом ТОВ "Євро Регіон Партнер" до 1). ТОВ "Український Рітейл"; 2).ТОВ "Сокур Інвест", за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів : ТОВ "АЗОВРІТЕЙЛ" та третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1 : ТОВ "Торговий дім "ДОНБАССРЕСУРСИ" про визнання договору №б/н від 29.03.2018 про переведення боргу укладеного між ТОВ "Сокур Інвест" та ТОВ "Український Рітейл" недійсним. 
Також постанова Центрального апеляційного господарського суду від 12.10.2023, якою залишено без змін ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.02.2023 та Постанова Центрального апеляційного господарського суду від 21.11.2024, якою залишено без змін ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2024, ухвалені у справі № 904/4387/19 про банкрутство ТОВ "Український Рітейл" стосовно відмови у задоволенні клопотання ТОВ "СЕНС ЕКСПО" про відсторонення арбітражного керуючого Касаткіна Д.М. від виконання повноважень ліквідатора боржника. 
Отже, у вступній та мотивувальній частині скаржник оскаржує одночасно судові рішення по різним справам : справі № 904/4387/19 (904/2682/24) про визнання договору про переведення боргу недійсним та справі № 904/4387/19 про банкрутство ТОВ "Український Рітейл". 
Щодо посилання скаржника на можливість включення до касаційної скарги також скарг у порядку абзацу другого частини третьої статті 9 КУзПБ Верховний Суд враховує що відповідно до вказаної процесуальної норми скарги на постанови апеляційних господарських судів, прийняті за результатами оскарження ухвал господарського суду у справах про банкрутство, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку окремо, можуть включатися до касаційної скарги на ухвали, постанови у справах про банкрутство, що підлягають оскарженню.
Водночас, саме по собі посилання скаржника на те, що всі зазначені судові рішення пов`язані зі справою про банкрутство ТОВ "Український Рітейл", не усуває обов`язку особи яка подає касаційну скаргу чітко визначити процесуальний режим кожного з них. 
Судові рішення, ухвалені у відокремленому позовному провадженні № 904/4387/19 (904/2682/24), та судові рішення, ухвалені з процедурних питань у справі про банкрутство № 904/4387/19, мають різний предмет, різні межі перегляду та різні умови касаційного оскарження. Тому скаржник має уточнити: яка саме постанова апеляційного господарського суду заявлена як включена до касаційної скарги; яку ухвалу місцевого господарського суду переглянуто цією постановою; чому така постанова не підлягає касаційному оскарженню окремо; до якого саме основного судового рішення, що підлягає касаційному оскарженню, вона включається; у чому полягає її змістовний, логічний і процесуальний зв`язок з основним об`єктом касаційного оскарження.

Натомість у поданій касаційній скарзі скаржник не розмежував основний об`єкт касаційного оскарження та судові рішення, які заявлені як включені скарги, не сформулював окремих касаційних вимог щодо кожної включеної постанови апеляційного господарського суду, а також не обґрунтував, чому скарги на постанови від 12.10.2023 та від 21.11.2024, ухвалені за результатами розгляду питань про відсторонення ліквідатора у справі № 904/4387/19, можуть бути включені саме до касаційної скарги на постанову від 28.01.2026 у відокремленому позовному провадженні № 904/4387/19 (904/2682/24) про визнання договору недійсним.
З огляду на принципи диспозитивності, рівності та змагальності сторін, а також межі касаційного перегляду, визначені статтею 300 ГПК України, Верховний Суд не наділений повноваженнями самостійно визначати замість скаржника об`єкт касаційного оскарження, зміст касаційних вимог, підстави касаційного оскарження або процесуальний порядок перегляду кожного із зазначених у скарзі судових рішень.
Оскільки правильність оформлення касаційної скарги, її змісту та форми покладається саме на заявника касаційної скарги, суд звертає увагу скаржника на необхідність уточнити прохальну частину касаційної скарги з урахуванням характеру оскаржуваної постанови апеляційного суду від 28.01.2026, якою закрито апеляційне провадження, та повноважень суду касаційної інстанції, визначених статтею 308 ГПК України.
Крім того, предметом позову у справі № 904/4387/19 (904/2682/24) є визнання договору про переведення боргу недійсним, тобто одна вимога немайнового характеру. Вказаний позов був поданий до Господарського суду у 2024 році. 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2024 встановлений у розмірі 3028,00 грн.
Згідно з підпунктом 9 пункту 21 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.
Відповідно до підпункту 4 пункту 21 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду заяви немайнового характеру в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Отже, у випадку оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 28.01.2026 судовий збір за подання касаційної скарги підлягає сплаті у розмірі 4844.80 грн (3028 грн х 200% х 0,8). Натомість, до касаційної скарги додано докази про сплату судового збору лише у сумі 3699,00 грн. 
Крім того, зазначаємо, що відповідно до підпункту 7 пункту 21 частині 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду у справі про банкрутство апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду становить один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2026 встановлений у розмірі 3328,00 грн.
Зазначені положення стосуються подання касаційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом №3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали (правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2018 року у справі №915/955/15 та в подальшому знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 24.07.2020 року у справі №911/4241/15).
Враховуючи вищевикладене, касаційна скарга ТОВ "Сенс Експо" підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 та 3 статті 292 ГПК України із наданням скаржнику строку для усунення зазначених недоліків шляхом наведення підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та подання суду належних доказів поважності причини пропуску строку на касаційне оскарження. Також скаржнику належить уточнити свої вимоги за касаційною скаргою стосовно того, які саме судові рішення та по якій справі оскаржуються та надати суду належні докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, в залежності від оскаржуваних судових рішень (з урахуванням того, що мінімальний розмір судового збору за касаційне оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 28.01.2026 становить 4844,80 грн, а до скарги додано доказ сплати 3699,00 грн, тобто на 845,80 грн менше). 
Клопотання про заміну кредитора у справі № 904/4387/19 ТОВ "ЄВРО РЕГІОН ПАРТНЕР" його правонаступником ТОВ "Сенс Експо" та клопотання про поновлення строку на оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 12.10.2023 та ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 28.02.2023, постанови Центрального апеляційного господарського суду від 21.11.2024 та ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2024 судом не розглядаються, з огляду на залишення касаційної скарги без руху та необхідність уточнення її предмета, меж касаційного перегляду і процесуального статусу скаржника. Питання щодо такого клопотання може бути розглянуте після усунення недоліків касаційної скарги та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, якщо для цього будуть наявні процесуальні підстави.
Згідно з абзацом 2 частини 3 статті 292 ГПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.
Суд звертає увагу скаржника на те, що заяву про усунення недоліків касаційної скарги слід подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії заяви про усунення недоліків касаційної скарги іншим учасникам справи.
Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 288, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сенс Експо" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 28.01.2026 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2025 у справі № 904/4387/19 (904/2682/24) залишити без руху.

2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю "Сенс Експо" строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

3. Наслідки невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали встановлені статтею 292 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Картере

Судді К. Огороднік 

В. Погребняк