Справа № 212/148/26
2/212/2172/26 
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2026 року м. Кривий Ріг 

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючої судді Швець М. В., за участі секретаря судового засідання Терещук М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, 
встановив таке.
Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом. Суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В обґрунтування позову зазначено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 2019 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину – сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачка зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2021 року. Дитина залишається проживати з нею. За таких обставин позивачка вважає що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим і суперечило б її інтересам. Спору щодо поділу майна між сторонами немає. Позивачка також просить суд стягнути аліменти на утримання спільної малолітньої дитини з відповідача, оскільки відповідач останнім часом не надавав зароблені кошти на потреби сім`ї, в тому числі дитини, та в неї є підстави вважати, що він і в подальшому в добровільному порядку буде ухилятись від матеріального утримання дитини. Також просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_4 ».
Під час звернення до суду з позовною заявою позивачка клопотала про розгляд справи без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач у судові засідання не з`являвся, хоч і був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Будь-які заяви, клопотання – відсутні.
Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
На підставі ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України наявні підстави для винесення судом заочного рішення. 
Суд скористався своїм правом, обумовленим ч. 6 ст. 259 ЦПК України, та відклав складання повного тексту рішення.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 2019 року, що підтверджується копіює свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Покровським районним у місті Кривому розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління Юстиції у Дніпропетровській області. ІНФОРМАЦІЯ_2 в подружжя народився син – ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 . 
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, висновки суду. 
Щодо вимоги про розірвання шлюбу
Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У цій справі про таку суперечність заявив позивач. 
Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу.
Згідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.
Що стосується інтересів їхньої неповнолітньої дитини, то слід зазначити таке. Згідно з принципом 6 Декларації прав дитини дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння; вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі – в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Атмосферу любові практично неможливо забезпечити дитині в сім`ї, де батько й мати не бажають жити разом, мають проблеми у стосунках між собою та не хочуть зберігати шлюб. Тому збереження шлюбу сторін за умов їх небажання його зберігати суперечить також інтересам їхніх дітей.
Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимоги про розірвання шлюбу.
Позивач заявила, що після розірвання шлюбу бажає лишити собі прізвище « ОСОБА_4 ». Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Щодо вимоги про стягнення аліментів
Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
У цій справі суд керується принципом забезпечення найкращих інтересів дитини, що має під собою обов`язок, серед інших, державних органів вчиняти дії та приймати рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити.
Відповідач не скористався своїм правом на участь у розгляді справи: відзив на позов тощо суду не надав, в призначені судові засідання не з`явився. Отже, проти позову не заперечив, обставин, які унеможливлюють надання ним матеріальної допомоги своїй дитині – не навів, доказів щодо існування таких обставин не надав.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню.
За п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.
Відповідно до ч. 1, 6 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки рішення ухвалюється на користь позивачки, яка звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів, у відповідності ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.
У відповідності із ч. 3 ст. 105, ст. 110-112, 180-182 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. 4-5, 7-13, 81-82, 259, 263-265, 268 , 273, 354, 355, суд
вирішив таке.
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів – задовольнити.
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 12 вересня 2019 року Покровським районним у місті Кривому розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління Юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 548.
Після розірвання шлюбу позивачці залишити шлюбне прізвище – « ОСОБА_4 ».
Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 січня 2026 року та до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1 331,20 гривень. 
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач:  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ; АДРЕСА_1 ;
Відповідач:  ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Рішення суду складено та підписано 25 травня 2026 року.

Суддя: М. В. Швець