Справа № 456/981/26
Провадження № 1-кп/456/317/2026

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , 
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у залі судових засідань Стрийського міськрайонного суду Львівської області у відкритому судовому засіданні справу на підставі обвинувального акта в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026141130000058 від 17.01.2026, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сколе Стрийського району Львівської області, що зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню доньку, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, 
ВСТАНОВИВ
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. 
Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.01.2026 близько 23 години 24 хвилин інспектор відділу реагування патрульної поліції Стрийського РУП ГУНІ у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 та поліцейський відділу реагування патрульної поліції Стрийського РУП ГУНП у Львівській області сержант поліції ОСОБА_6 під час патрулювання в місті Стрий, по вулиця Тараса Шевченка на службовому автомобілі марки «PEUGEOT», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , виявили автомобіль марки «PEUGEOT», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який здійснював маневрування на перехресті вулиць Тараса Шевченка, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . 
Працівниками поліції було подано звуковий та проблисковий сигнали синього та червоного кольорів з вимогою про зупинку водієм автомобіля марки «PEUGEOT», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який дану вимогу проігнорував та збільшив швидкість руху, внаслідок чого створив дорожньо-транспортну пригоду по вулиці Дрогобицька, що у місті Стрий, Львівської області, навпроти КНП ТМО СМОЛ, що за адресою: вул. Дрогобицька, 50, м. Стрий, Львівської області.
При спілкуванні інспекторів з водієм вище вказаного автомобіля ОСОБА_4 , в нього було виявлено ознаки алкогольного сп?яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, не чітка розмова, не стійка хода, поведінка, яка не відповідає обстановці. У зв?язку з цим останньому було запропоновано на місці пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння за допомогою Alcotest Drager, на що водій відмовився, проходити перевірку на стан алкогольного сп?яніння в умовах медичного закладу ОСОБА_4 теж відмовився. В подальшому, водієві ОСОБА_9 , повідомлено про те, що на нього буде складено адміністративний протокол за ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУПАП та повідомлено наслідки вчиненого ним адміністративного правопорушення.
В подальшому, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що порушив правила дорожнього руху, а саме, невиконання водієм вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу та керування транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння, усвідомлюючи настання негативних правових наслідків для себе, за скоєне ним правопорушення, у тому числі з можливим позбавленням права керування транспортними засобами на певний строк, з метою уникнення притягнення до відповідальності, маючи при собі грошові кошти, знаходячись у службовому автомобілі «PEUGEOT» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що був припаркований на узбіччі вулиці Дрогобицька, шо у місті Стрий, Львівської області, навпроти КНП ТМО СМОЛ, що за адресою: вул. Дрогобицька,50, м. Стрий, Львівської області, під час оформлення протоколу про вчинене адміністративне правопорушення, висловив поліцейському ОСОБА_10 , який згідно з вимогами ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу, пропозицію про надання неправомірної вигоди працівнику поліції за не притягнення його до відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
У відповідь на такі протиправні дії водія ОСОБА_4 , інспектор відділу реагування патрульної поліції Стрийського РУП ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 , попередив останнього про те, що його дії неправомірні та за їх вчинення передбачена кримінальна відповідальність.
Однак, ОСОБА_11 , продовжив свої злочинні дії, спрямовані на надання неправомірної вигоди та, знаходячись у службовому автомобілі марки «PEUGEOT» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , діючи умисно, зложивши грошові купюри у сумі 4 090 гривень , а саме: 3 купюри номіналом 500 гривень кожна із серійними номерами: ВЗ 36791294, ЛГ 3705106, ХГ 3433679, 3 купюри номіналом 200 гривень кожна із серійними номерами: ЗА 2552708, ГЗ 1060321, ЗГ 5187522, 10 купор номіналом 100 гривень кожна із серійними номерами: УЕ 0503357, АП 2639224, ЄЖ 4605600, ЯБ 1747489, ЗА 7841587, АМ 5904502, АМ 63900049, ЗА 7841586, АЕ 6077366, ЗА 7841589, 11 купюр номіналом 50 гривень кожна із серійними номерами: АД 7582969, АЕ 9693850, АВ 9590549, АМ 5617231, ЕД 3436531, АК 7546541, АП 2379975, АМ 2396638, ЕГ 8511199, АК 5943986, ЕБ 8315995, 21 купюра номіналом 20 гривень кожна із серійними номерами: ДК 9195756, ЕИ 7323646, ГР 0088384, ЄБ 7604178, ДН 3248764, Е38743512, ГС 8200384, ВС 8117634, ЕН 8166605, ГТ 3601431, Е3 3536102, ET 8884484, АР 4348279, ГМ 3731753, ЕА 7635990, ДЛ 0534840, ДН 0408236, ГМ 7991220, ГУ 5891076, КЕ 3122243, ГМ 8076452, 2 купюри номіналом 10 гривень кожна із серійними номерами: ЦЗ 35055691, ПЖ 5451180, які являються платоспроможними (справжніми), поставив у задню кишеню переднього пасажирського сидіння службового автомобіля марки «PEUGEOT» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , тим самим надав неправомірну вигоду працівнику поліції.
Проте, інспектор відділу реагування патрульної поліції Стрийського РУП ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 від наданої неправомірної вигоди відмовився та викликав слідчо-оперативну групу Стрийського РУП ГУНІ у Львівській області.
Таким чином, в діях ОСОБА_4 , що полягали в надані неправомірної вигоди працівнику поліції, наявні всі підстави для обґрунтованого обвинувачення у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду та наданні такої вигоди, за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України.
Правова позиція сторони обвинувачення.
Правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, що був складений слідчим слідчого відділення Стрийського РУП ГУНП у Львівській області лейтенантом поліції ОСОБА_12 та затверджений прокурором Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_13 .
З огляду на обвинувальний акт, прокурор вважає встановленим те, що обвинувачений ОСОБА_4 надав службовій особі неправомірну вигоду, за вчинення чи невчинення нею в інтересах ОСОБА_4 , будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 369 КК України. 
Зважаючи на повне визнання обвинуваченим своєї вини, прокурор в судовому засіданні клопотав, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, допитати обвинуваченого та дослідити лише ті докази, які характеризують особу обвинуваченого, з долученням їх до матеріалів справи разом з письмовими доказами, що підтверджують вину, а також документи які стосуються речових доказів та підтверджують понесені під час досудового розслідування витрати.
В судових дебатах прокурор просив суд призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч гривень нуль копійок) грн. Речові докази, а саме грошові кошти, просив конфіскувати на користь держави, DVD диск з відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції – залишити при матеріалах справи. 
Правова позиція сторони захисту. 
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, під час дачі показань підтвердив, що 16.01.2026 близько 23 години 24 хвилин керуючи транспортним засобом «PEUGEOT» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , був зупинений інспектором відділу реагування патрульної поліції Стрийського РУП ГУНІ у Львівській області. В подальшому, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що порушив правила дорожнього руху, а саме, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння, усвідомлюючи настання негативних правових наслідків для себе, за скоєне ним правопорушення, у тому числі з можливим позбавленням права керування транспортними засобами на певний строк, з метою уникнення притягнення до відповідальності, маючи при собі грошові кошти, знаходячись у службовому автомобілі «PEUGEOT» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під час оформлення протоколу про вчинене адміністративне правопорушення, висловив поліцейському ОСОБА_10 озвучив пропозицію неправомірної вигоди за не притягнення його до відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, після чого поклав грошові кошти в задню кишеню переднього пасажирського сидіння службового автомобіля. 
Обвинувачений не заперечував на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежитись його допитом та дослідженням лише тих докази, які характеризують його особу, а також підтримав міру покарання запропоновану прокурором у виді штрафу.
Застереження щодо обсягу досліджених доказів.
Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст. 394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого, та дослідженням документів, що стосуються речових доказів, понесених витрат та особи обвинуваченого.
Встановлені судом обставини та докази на їх підтвердження.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом. 
У силу ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею, а це, зокрема, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження. 
Положеннями ч. 1 ст. 2 КК України передбачено, що підставою для настання кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом. Складом кримінального правопорушення визнається сукупність закріплених у законі України про кримінальну відповідальність ознак, за наявності яких реально вчинене суспільно небезпечне діяння визнається кримінальним правопорушенням.
Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, полягає в пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду та наданні такої вигоди, за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища. 
Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, характеризується прямим умислом. 
Суд наголошує, що склад інкримінованого ОСОБА_4 злочину є формальним, і для кваліфікації його дій за ч.1 ст.369 КК України не має значення, чи виявила службова особа готовність прийняти таку вигоду.
Злочин вважається завершеним з моменту, коли пропозиція стала зрозумілою адресату, оскільки саме в цей момент відбувається активний корупційний вплив на волю службової особи, що і становить суть правопорушення. Об`єктивна сторона цього діяння реалізується через сам факт волевиявлення особи на передачу вигоди, спрямований на деформацію нормальної діяльності органу влади.
Натомість, співробітник поліції відмовився від прийняття винагороди, повідомив слідчо-оперативну групу, що свідчить про повну реалізацію ОСОБА_4 свого злочинного наміру на етапі пропозиції, попри отриману відмову.
Будь-яке інше тлумачення, яке б пов`язувало закінчення злочину з реакцією службовця або фактичним отриманням коштів, нівелювало б превентивну функцію антикорупційного законодавства та створювало б умови для уникнення відповідальності за активний підкуп представників влади.
Статтею 61 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що на поліцейських поширюються обмеження, визначені Законом України «Про запобігання корупції».
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупція - це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.
Неправомірна вигода - це грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь - які інші вигоди нематеріального чи негрошового характеру, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав.
Особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняні до них особи у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: відмовитися від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції (ст. 24 ЗУ «Про запобігання корупції»).
Відповідно до ст. ст. 1, 17 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1 примітки до ст. 364 КК України працівник поліції є особою, яка постійно здійснює функції представника Національної поліції України - центрального органу виконавчої влади, який служить суспільству, шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку у зв`язку з чим він є службовою особою.
В судовому засіданні, на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 1. ст. 369 КК України, а також щодо характеристики його особи, стороною захисту та стороною обвинувачення надано суду докази, які долучено до матеріалів кримінального провадження та враховано судом під час постановлення вироку, а саме: 
?Постанову про визнання речовими доказами грошових коштів в сумі 4090,00 грн та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 19.01.2026;
?Постанову про визнання речовим доказом компакт диску DVD –R та приєднання його до матеріалів кримінального провадження від 23.01.2026; 
?Ухвалу Стрийського міськрайонного суду від 21.01.2026 про накладення арешту на речові докази – грошові кошти;
?Характеристику керуючого справами виконавчого комітету міської ради м. Сколе вих. № 33-ЮР від 23.01.2026 про відсутність скарг щодо дій ОСОБА_4 за місцем проживання;
?Лист вих. № 45 від 23.01.2026 про не перебування на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра ОСОБА_4 ;
?Довідку № 13-26012026/46031 від 26.01.2026 про відсутність судимостей у ОСОБА_4 
?Квитанцію про сплату ОСОБА_4 благодійного внеску на користь БФ «Повернись живим».
Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_4 пропонував службовій особі неправомірну вигоду та надав таку вигоди, за невчинення нею в інтересах ОСОБА_4 , дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, тобто вчинив діяння передбачене ч.1 ст. 369 КК України.
Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Мотиви призначення покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання обвинуваченому, слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування, тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.
За змістом п. 1 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.
Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.
Обставин, що обтяжують вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Пом`якшуючими вину обвинуваченого обставинами, передбаченими ст. 66 КК України суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину його діяльність на підтримку Збройних Сил України.
Враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме, щире каяття та ставлення винного до скоєного, характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, а також те, що обвинувачений повністю визнав вину у вчиненні злочину, раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Запобіжний захід обвинуваченому не обрано.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Процесуальні витрати у справі відсутні. 
Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог статті 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.368-371,373- 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд 
ХВАЛИВ:
ОСОБА_4  визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, і призначити покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч гривень нуль копійок) грн. 
Скасувати арешт накладений Стрийським міськрайонним судом Львівської області 21.01.2026 на грошові кошти в загальній сумі 4 090,00 гривень, 3 купюри номіналом 500 гривень кожна із серійними номерами: В3 36791294, ЛГ 3705106, ХГ 3433679, 3 купюри номіналом 200 гривень кожна із серійними номерами: ЗА 2552708, ГЗ 1060321, ЗГ 5187522, 10 купюр номіналом 100 гривень кожна із серійними номерами: УЕ 0503357, АПІ 2639224, ЄЖ 4605600, ЯБ 1747489, ЗА 7841587, АМ 5904502, АМ 63900049, ЗА 7841586, АЕ 6077366, ЗА 7841589, 11 купюр номіналом 50 гривень кожна із серійними номерами: АД 7582969, АЕ 9693850, АВ 9590549, АМ 5617231, ЕД 3436531, АК 7546541, АП 2379975, АМ 2396638, ЕГ 8511199, АК 5943986, ЕБ 8315995, 21 купюра номіналом 20 гривень кожна із серійними номерами: ДК 9195756, ЕИ 7323646, ГР 0088384, ЄБ 7604178, ДН 3248764, Е3 8743512, ГС 8200384, ВС 8117634, ЕН 8166605, ГТ 3601431, Е3 3536102, ЕТ 8884484, АР 4348279, ГМ 3731753, ЕА 7635990, ДЛ 0534840, ДН 0408236, ГМ 7991220, ГУ 5891076, КЕ 3122243, ГМ 8076452, 2 купюри номіналом 10 гривень кожна із серійними номерами: ЦЗ 35055691, ПЖ 5451180.
Речові докази: грошові кошти в загальній сумі 4 090,00 гривень, а саме 3 купюри номіналом 500 гривень кожна, 3 купюри номіналом 200 гривень кожна, 10 купюр номіналом 100 гривень кожна, 11 купюр номіналом 50 гривень кожна, 21 купюра номіналом 20 гривень кожна, 2 купюри номіналом 10 гривень кожна, - конфіскувати в дохід держави.
Речовий доказ: DVD-R компактдиск з відеозаписом – залишити при матеріалах справи. 
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя       ОСОБА_14