Єдиний унікальний номер 317/1931/26
Провадження № 1-кп/317/447/2026

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року       м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді        ОСОБА_1 
за участю:
секретаря судового засідання      ОСОБА_2 
прокурора         ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 
захисника ОСОБА_5 

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025087230000439 від 18.11.2025 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уроженця м. Запоріжжя, який має вищу освіту, який працює директором ФОП « ОСОБА_6 », одруженого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У невстановлений в ході досудового розслідування день, час та місці, але не пізніше 09.12.2025, ОСОБА_4 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи та в повній мірі усвідомлюючи протиправність та караність своїх дій, переслідуючи мету незаконного придбання та подальшого незаконного зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року «Про затвердження Положення про дозвільну систему» та інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів з гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї або вибухових матеріалів» затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, якими передбачено порядок отримання дозвільних документів на придбання вогнепальної зброї та бойових припасів, після смерті свого рідного батька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив умисні дії пов`язані з набуттям, а саме шляхом привласнення знайденого майна, а саме одного предмету, схожого на пістолет, та 72 предметів схожих на патрони, які до настання смерті ОСОБА_7 , належали останньому, та в подальшому без передбаченого законом дозволу почав їх незаконно зберігати у приміщенні господарчої будівлі на території дачної ділянки АДРЕСА_2 до 09.12.2025, а саме до моменту його вилучення співробітниками поліції. 
09.12.2025 на підставі ухвали слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області, в ході проведення обшуку території дачної ділянки АДРЕСА_2 , яке перебуває у користуванні ОСОБА_4 , у приміщенні господарського призначення було виявлено та вилучено, предмет схожий на пістолет та 72 предмети схожі на патрони.
Згідно висновку експерта від 15.12.2025 №КСЕ-19/108-25/27431-БЛН надані на дослідження 72 предмети схожі на патрони є боєприпасами до нарізної вогнепальної стрілецької зброї - бойовими пістолетними патронами калібру 9х18 мм з кулями «Пст» зі сталевим осердям, промислового виробництва СРСР, патрони придатні до стрільби, наданий на дослідження предмет схожий на пістолет є бойовою нарізною вогнепальною стрілецькою зброєю - самозарядним пістолетом Макарова калібру 9х18 мм, серійний номер НОМЕР_1 , 1956 року випуску, промислового виробництва Іжевського механічного заводу (СРСР). Слідів переробки в його конструкції не виявлено. Пістолет придатний до стрільби, які ОСОБА_4 , незаконно придбав та зберігав, без передбаченого законом дозволу. 
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів, без передбаченого законом дозволу.
У відповідності до ч. 1 ст. 474 КПК України до суду разом із обвинувальним актом надійшла угода про визнання винуватості від 02.04.2026 укладена між прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 12025087230000439, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 (який на час підписання угоди мав статус підозрюваного) за участю захисника обвинуваченого – адвоката ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст. 468, 469, 472 КПК України. 
Згідно з даною угодою прокурор та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України. ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України – позбавлення волі на строк 3 (три) роки із застосуванням статей 75 та 76 КК України (призначення покарання умовно). Від ОСОБА_4 отримана згода на призначення такого покарання. 
В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_4 .
Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги КПК України, КК України, просив її затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену міру покарання.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, дав згоду на застосування визначеного в угоді покарання, вказав, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди.
Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 , у підготовчому судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, правильність правової кваліфікації кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України, суд дійшов висновку, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно із ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Вислухавши думку прокурора, думку обвинуваченого і його захисника, які просять затвердити угоду про винуватість, перевіривши угоду про визнання винуватості, вивчивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваного питання, суд вважає, що укладення угоди є добровільним та повністю відповідає вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України. Угода може бути затверджена судом з наступних підстав.
Кваліфікація кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, проведена вірно, існують достатні фактичні підстави для винуватості. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, виконання угоди обвинуваченим ОСОБА_4 є можливим.
Отже судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені йому п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України, а також КК України, підстав для відмови в її затвердженні, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, немає. 
Виходячи з вищевикладеного, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який визнає свою провину повністю, сприяв досудовому розслідуванню, не вчиняв перепон, належним чином виконував прийняті щодо нього процесуальні рішення, щиро розкаявся, раніше не судимий, перерахував грошові кошти у розмірі 5000,00 грн. на потреби Збройних Сил України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Таким чином суд вважає необхідним затвердити укладену між прокурором та обвинуваченим угоду про визнання винуватості з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. Також суд вважає можливим з огляду на обставини даного кримінального провадження та особу обвинуваченого, який раніше не судимий, щиро розкаявся у скоєному, звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України та покласти на нього обов`язки, визначені ч. 1 ст. 76 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі за проведення судових експертиз: за висновком № КCE-19/108-25/27431-БЛ від 15.12.2025 на суму 3565 грн. 60 коп., висновком № КCE-19/108-25/27431-БД від 29.12.2025 на суму 3628 грн. 95 коп. та висновком № КCE-19/108-25/27431-Д від 12.12.2025 на суму 1782 грн. 80 коп. відповідно до ст. 124 КПК України підлягає стягненню з ОСОБА_4 в дохід держави.
На підставі викладеного, та керуючись ч. 1 ст. 263 КК України, ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 02 квітня 2026 року в кримінальному провадженні № 12025087230000439, внесеному 18.11.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, укладену між прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника обвинуваченого – адвоката ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведені експертизи у загальній сумі 8977 грн. 35 коп (вісім тисяч дев`ятсот сімдесят сім гривень 35 копійок), а саме:за експертизу № КCE-19/108-25/27431-БЛ від 15.12.2025 – на суму 3565 грн. 60 коп., експертизу № КCE-19/108-25/27431-БД від 29.12.2025 – на суму 3628 грн. 95 коп. та експертизу № КCE-19/108-25/27431-Д від 12.12.2025 – на суму 1782 грн. 80 коп.
Речові докази: 
- пістолет Макарова (РЛ1074 9х18мм), магазин (основна частина вогнепальної зброї), патрони 9х18 мм у кількості 56 штук, передані на зберігання у камері зберігання речових доказів ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Героїв 37-го батальйону, 12Б – звернути на користь держави та передати на потреби Збройних Сил України, знявши з них арешт, накладений ухвалою слідчого судді.
- гільзи 9х18 мм у кількості 13 штук, відріз марлевого тампона – знищити, знявши з них арешт, накладений ухвалою слідчого судді.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:
- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя           ОСОБА_1