ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2026 року Чернігів Справа № 620/6865/25

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Непочатих В.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Управління містобудування та архітектури Чернігівської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Чернігівської обласної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Управління містобудування та архітектури Чернігівської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить зобов`язати ОСОБА_1 упродовж одного місяця з дати набрання рішенням суду законної сили укласти з Управлінням містобудування та архітектури Чернігівської обласної державної адміністрації охоронний договір на частину об`єкта культурної спадщини - «Торгові ряди» у м. Батурин (по вул. Ющенка, 17 та Ющенка, 17В), що належить їй на праві власності на умовах і в порядку, визначених положеннями Порядку укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в порушення вимог статі 23 Закону України «Про охорону культурної спадщини» новий власник не уклав охоронний договір на об`єкт культурної спадщини - «Торгові ряди», що розташований по вул. Ющенка, 17 у м. Батурин. Прокурор вважає, що вказане викликає сумніви у його збереженні без покладення на відповідача законодавчо встановлених обов`язків, тому звернувся з позовом до суду з метою захисту інтересів держави.
Відповідач подав відзив, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову та зазначив, що він не є власником об`єкта культурної спадщини з охоронним № 5539-Чр. Звертає увагу на той факт, що при купівлі вказаного приміщення жодних обмежень, щодо його використання або обов`язків щодо укладання будь-яких охоронних договорів не мав, про перебування приміщення у Державному реєстрі нерухомих пам`яток не знав. Також звертає увагу суду на той факт, що нежитлова будівля, яка має стати предметом охоронного договору та описана прокуратурою у позовній заяві, доданому до неї паспорті об`єкта, акті обстеження та зображеній на фотографіях, перебуває у власності трьох фізичних осіб ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ).
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Об`єкт культурної спадщини місцевого значення «Торгові ряди», розташований по вул. Ющенка, 17, м. Батурин має охоронний № 5539-Чр та на підставі наказу Міністерства культури України від 21.10.2011 № 912/0/16-11 занесений до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (а.с. 29-30).
Відповідно до інформації, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна власником нежитлової будівлі за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), державна реєстрація здійснена 30.10.2020, опис об`єкта: літ. А-1, цегла, загальна площа 256,20 кв. м. (а.с. 35).
Листом від 27.02.2025 № 02.1-09/372 Управління містобудування та архітектури Чернігівської обласної державної адміністрації повідомило ОСОБА_1 про необхідність укладення охоронного договору на пам?ятку архітектури місцевого значення «Торгові ряди», охоронний № 5539-Чр та визначено 30-денний строк на укладення охоронного договору, роз?яснено перелік документів, які для цього необхідні (а.с. 110).
Листом від 29.04.2025 № 15/2-1729-25 Чернігівська обласна прокуратура звернулася до Управління містобудування та архітектури Чернігівської обласної державної адміністрації із запитом у поряду статті 23 Закону України «Про прокуратуру» щодо повідомлення про причини не звернення до суду з позовом про зобов?язання ОСОБА_1 укласти охоронний договір на пам?ятку архітектури «Торгові ряди», охоронний № 5539-Чр (а.с. 16-17).
Листом від 05.05.2025 № 02.1-09/760 Управління містобудування та архітектури Чернігівської обласної державної адміністрації повідомило прокуратуру, що станом на 05.05.2025 охоронний договір не укладений (а.с. 17).
Вважаючи, що відповідач не вчиняє жодних дій щодо укладення охоронного договору на об`єкт культурної спадщини, що викликає сумніви у його збереженні без покладення на відповідача законодавчо встановлених обов`язків, прокурор звернувся з позовом до суду в інтересах держави.
Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.
Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
У відповідності до норм Закону України «Про прокуратуру» прокурор одержує передбачену законом можливість захищати права та інтереси не конкретного державного органу, а дещо абстрактні інтереси держави, що в широкому сенсі можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів і являти собою потребу в здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих, зокрема, на гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, а також охорону землі, лісів, водойм як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання, в тому числі, й територіальних громад.
У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 зазначено, що із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.
Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні також послалася на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, згідно з яким Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, зокрема зазначив, що за змістом частини третьої статті 23 Закону № 1697-VІІ прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.
Враховуючи, що інтереси держави до цього часу залишаються не захищеними, наявні підстави для представництва прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах.
Згідно статті 1 Закону України «Про охорону культурної спадщини» об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність; пам`ятка культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.
Частиною першою статті 3 Закону України «Про охорону культурної спадщини» передбачено, що державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини. До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.
Приписами частини другої статті 6 Закону України «Про охорону культурної спадщини» визначено, що до повноважень районних державних адміністрацій, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини належить, зокрема, забезпечення виконання цього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини на відповідній території; подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, внесення змін до нього та про занесення відповідної території до Списку історичних населених місць України; забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження; організація розроблення відповідних програм охорони культурної спадщини.
Згідно статті 13 Закону України «Про охорону культурної спадщини» об`єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категоріями національного та місцевого значення пам`ятки.
Частинами першою та четвертою статті 23 Закону України «Про охорону культурної спадщини» визначено, що усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір. Відсутність охоронного договору не звільняє особу від обов`язків, що випливають із цього Закону.
Суд звертає увагу, що збереження об`єктів культурної спадщини здійснюється задля можливості їх використання у суспільному житті в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь та є пріоритетним конституційним завданням держави. Оскільки культурна спадщина найпотужніша складова формування української ідентичності, її ефективне збереження, відновлення і відповідне використання є одним із провідних завдань держави у сфері культури.
Таким чином, захист таких пам`яток від руйнації, їх збереження для нинішнього і майбутніх поколінь, становить як державний, так і суспільний інтерес.
Частиною другою статті 14 Закону України «Про охорону культурної спадщини» об`єкт культурної спадщини до вирішення питання про його реєстрацію як пам`ятки вноситься до Переліку об`єктів культурної спадщини і набуває правового статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини, про що відповідний орган охорони культурної спадщини в письмовій формі повідомляє власника цього об`єкта або уповноважений ним орган (особу). Перелік щойно виявлених об`єктів культурної спадщини ведеться органами охорони культурної спадщини та публікується такими органами на своїх офіційних веб-сайтах. Включення об`єкта до такого переліку здійснюється одночасно з набуттям ним статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини.
Отже, об`єкт культурної спадщини включається до Переліку щойно виявленого об`єкта культурної спадщини за умови, що відповідає ознакам та вимогам до об`єкту культурної спадщини для включення об`єкту до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.
Як встановлено судом, на підставі наказу Міністерства культури України від 21.10.2011 №912/0/16-11 об`єкт культурної спадщини - «Торгові ряди», розташований по вул. Центральна, 17 м. Батурин має охоронний № 5539-Чр та занесений до Державного реєстру нерухомих пам`яток України. Власником вказаного об`єкта є ОСОБА_1 .
За приписами пунктів 1, 2 Порядку укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768 (далі - Порядку № 1768) охоронний договір встановлює режим використання пам`ятки культурної спадщини (далі - пам`ятка) чи її частини, у тому числі території, на якій вона розташована.
Власник пам`ятки чи її частини або уповноважений ним орган (особа) зобов`язаний не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам`ятки чи її частини у власність або у користування укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини.
В охоронному договорі, складеному за зразком згідно з додатком, зазначаються особливості режиму використання пам`ятки, види і терміни виконання реставраційних, консерваційних, ремонтних робіт, робіт з упорядження її території, інших пам`яткоохоронних заходів, необхідність яких визначається відповідним органом охорони культурної спадщини (пункт 5 Порядку № 1768). 
З аналізу викладених норм слідує, що укладання охоронного договору необхідно з метою збереження пам`ятки та спрямовано на реалізацію державної політики у сфері охорони культурної спадщини. 
Охоронний договір, що укладений на підставі статті 23 Закону України «Про охорону культурної спадщини», згідно з висновком, сформульованим у постанові Верховного Суду від 23.12.2019 у справі № 806/1536/18, є адміністративним договором.
Тобто, юридичні або фізичні особи, у власності або користуванні яких перебувають об`єкти культурної спадщини чи їх частини, зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір встановленого зразка.
За встановленими обставинами, відповідач з Управлінням містобудування та архітектури Чернігівської обласної державної адміністрації охоронний договір не укладав.
Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що на відповідача покладається обов`язок укласти з Управлінням містобудування та архітектури Чернігівської обласної державної адміністрації охоронний договір встановленого зразка для забезпечення збереження пам`ятки.
У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку, що позов заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури підлягає задоволенню повністю.
Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з відповідача не підлягають.
Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

В И Р І Ш И В:

Позов заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури (вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ 02910114) в інтересах держави в особі Управління містобудування та архітектури Чернігівської обласної державної адміністрації (просп. Миру, 21-а, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ 02498626) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.
Зобов`язати ОСОБА_1 упродовж одного місяця з дати набрання рішенням суду законної сили укласти з Управлінням містобудування та архітектури Чернігівської обласної державної адміністрації охоронний договір на частину об`єкта культурної спадщини - «Торгові ряди» у м. Батурин (по вул. Ющенка, 17 та Ющенка, 17В), що належить їй на праві власності на умовах і в порядку, визначених положеннями Порядку укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 11.05.2026.

Суддя Василь НЕПОЧАТИХ