Провадження № 2/679/108/2026
Справа № 679/927/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2026 року м.Нетішин
Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі головуючої судді Сопронюк О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03.01.2024 між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про надання грошових коштів у позику №2609840124, яким визначено, що договір разом із Правилами надання споживчих кредитів, затвердженими 17.10.2022, складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови, та з яким позичальник була попередньо ознайомлена.
Договір позики укладено в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг».
Відповідно до п.1.1 договору позики позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику у розмірі 3000 грн шляхом її безготівкового перерахунку на рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти нараховані за користування позикою, нараховані згідно п.1.3., п.1.4 та/або п.1.5. цього договору, його додатків. Дисконтна (знижена) процентна ставка – 1,99% на день (726,35 % річних). Процентна ставка позаакційна (базова) – 2,99 % на день (1091,35% річних). Строк позики – 30 днів. Дата надання позики – 03.01.2024. Дата повернення позики – 02.02.2024.
ТОВ «Іннова Фінанс» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, перерахувавши ОСОБА_1 03.01.2024 кредитні кошти в розмірі 3000 грн. на платіжну картку, реквізити якої відповідачка вказала під час укладення договору позики.
Однак, ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за договором позики належним чином не виконала, внаслідок чого за нею утворилася заборгованість в загальному розмірі 28776 грн, з яких: 3000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 25776 грн. - заборгованість за процентами. Нарахування процентів за користування позикою починаючи з 25.01.2025 здійснювалось за процентною ставкою 2,5% в день, а починаючи з 20.08.2024 - 1 % в день.
На підставі наведеного, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» заборгованість за договором надання грошових коштів у позику №2609840124 від 03.01.2024 у розмірі 28776 грн. та судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. Крім того, представник позивача повідомив, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат включає також витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн., підтвердження розміру яких позивач надасть в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України.
Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 04.07.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено сторонам процесуальні строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень, а також задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у АТ КБ «Приват Банк».
23.07.2025 до суду надійшла запитувана інформація від АТ КБ «Приват Банк» стосовно рахунків ОСОБА_1 , на виконання ухвали суду від 04.07.2025.
Сторони про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін повідомлені належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від останніх не надійшло. Відповідачка належним чином повідомлена про розгляд справи, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, відзив на позов не подала, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.
Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. 
Судом встановлено, що 03.01.2024 між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі договір надання грошових коштів у позику №2609840124, відповідно до умов якого, позивач зобов`язався надати відповідачці позику в сумі 3000 грн шляхом їх безготівкового перерахунку на рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти нараховані за користування позикою, нараховані згідно п.1.3., п.1.4 та/або п.1.5. цього договору, його додатків. Процентна ставка – фіксована. Дисконтна (знижена) процентна ставка (застосовується у відповідності до умов програми лояльності ТОВ «Іннова Фінанс») – 1,99% на день (726,35 % річних). Процентна ставка позаакційна (базова) – 2,99 % на день (1091,35% річних). Строк позики (строк дії договору) – 30 днів. Дата надання позики – 03.01.2024. Дата повернення позики – 02.02.2024.
Пунктом 1.4.1 договору визначено, що у межах строку позики, якщо відбулася пролонгація відповідно до розділу 4 даного договору, застосовується позаакційна (базова) процента ставка визначена у п.1.1.5 цього договору з першого дня дії договору, якщо інше не буде визначено в додатковій угоді, укладеній між сторонами. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням строку позики визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між сторонами та відображаються позичальнику в особистому кабінеті.
Згідно п.1.5 договору, у випадку користування позикою понад строк, встановлений п.1.2 договору, з наступного дня після спливу строку вказаного в п.1.2 цього договору умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою у розмірі 1,99 % на день (з урахуванням програми лояльності ТОВ «Іннова Фінанс», Правил акції ТОВ «Іннова Фінанс» «Повторний кредит») перераховуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується позаакційна (базова) процентна ставка в розмірі 2,99% на день від суми позики за кожен день користування позикою.
Згідно п.1.7 вказаного договору, позичальник зобов`язаний повернути товариству позику, нараховані проценти згідно умов договору не пізніше строку вказаного в п.1.2 та/або п.1.3 договору.
Відповідно до п.1.8 зазначеного договору, розрахунок сукупної вартості позики за дисконтною (зниженою) процентною ставкою та терміни платежу згідно строку передбаченого п.1.2 цього договору, зазначені в Графіку розрахунків (таблиця обчислення загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за договором надання грошових коштів у позику), який є невід`ємною частиною цього договору (Додаток №1 до договору).
Згідно п.1.9 договору, договір підписується електронним підписом позикодавця та надсилається для ознайомлення та узгодження умов позичальнику в особистий кабінет разом з електронним повідомленням - пропозицією укласти договір. На вказану позичальником електронну пошту або смс повідомленням надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання договору, що згенерований під час проходження позичальником процедури укладення договору. Позичальник, приймаючи пропозицію позикодавця укласти договір, підписує в інформаційно-комунікаційній системі електронне повідомлення - пропозицію укласти договір та сам договір одноразовим ідентифікатором шляхом натискання кнопки "підписати". Сформовані таким чином електронні підписи позичальника та позикодавця накладені на договір. Після підписання такими електронними підписами договору його умови вважаються прийнятими, а договір є укладеним.
Згідно п.5.1, 5.5. договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила. Підписуючи цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких є у вільному доступі та розміщений на сайті товариства https://finsfera.ua/rozkrittya-informacii/uridichna_informaciya. 
Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором у вигляді унікального буквено-цифрової комбінації відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму силу як і власноручний підпис.
Згідно п.5.17 договору, позичальник ідентифікований та верифікований за допомогою системи BankID НБУ.
Розділ 6 договору містить реквізити сторін, зокрема, картковий рахунок відповідачки: № НОМЕР_1 .
Договір надання грошових коштів у позику №2609840124 від 03.01.2024 та Додаток 1 до нього Таблиця обчислення загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за договором надання грошових коштів у позику підписані ОСОБА_1 03.01.2024 електронним підписом одноразовим ідентифікатором e4vtic37h. Крім того, 03.01.2024 відповідачка підписала Паспорт споживчого кредиту електронним підписом одноразовим ідентифікатором oig0os3ma.
На підтвердження позовних вимог позивач також надав Правила надання грошових коштів у позику Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс», які набули чинності з 17.10.2022. Згідно п.1.6 Правил, правила є невід`ємною частиною електронного договору позики, що укладається між товариством та позичальником.
16.05.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» та ТОВ «Іннова Фінанс» укладено договір про надання послуг з приймання та переказу платежів №160523/1, відповідно до якого клієнт доручає за відповідну плату здійснювати перекази коштів (платежів) з використанням реєстру виплат на користь отримувачів відповідно до правил МТС для сервісів Visa Direct/Master Card Money Send.
Відповідно до квитанції до платіжної інструкції №19752-1354-79972641 від 03.01.2024, ТОВ «ФК «Контрактовий дім», від імені платника ТОВ «Іннова Фінанс» за умовами договору про надання платіжних послуг, здійснено грошовий переказ на суму 3000 грн, призначення платежу: кредитні кошти від ТОВ «Іннова Фінанс» поповнення картки MasterCard» № НОМЕР_1 , ІД операції: 1347077016. 
Згідно листа ТОВ «ФК «Контрактовий дім» №7/11953 від 18.06.2025, адресованого ТОВ «Іннова Фінанс», ТОВ «ФК «Контрактовий дім», підтверджує успішність операції, згідно договору ТОВ «Іннова Фінанс» №160523/1 від 16.05.2023, а саме: транзакція: 1347077016, сума - 3000 грн, дата прийняття - 03.01.2024 о 16:50, номер картки НОМЕР_1 .
Факт зарахування кредитних коштів на рахунок відповідачки також підтверджується інформацією АТ КБ «ПриватБанк» від 14.07.2025, наданою на виконання ухвали суду від 04.07.2025, згідно якої на ім`я ОСОБА_1 було емітовано платіжну карту № НОМЕР_2 , на яку 03.01.2024 було зараховано кошти у сумі 3000 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №2609840124 від 03.01.2024, проведеного позивачем станом на 12.06.2025, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за період з 03.01.2024 до 12.06.2025 становить 28776 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 3000 грн, заборгованість за процентами 25776 грн. 
Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Закон України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Положення статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
Оскільки вищевказаний кредитний договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт та відповідачка підписала його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, то без отримання відповідного ідентифікатора на номер мобільного телефону, який нею особисто зазначений, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений.
Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі №234/8084/20, від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20, від 12.08.2022 у справі №234/7297/20.
З огляду на наведене, укладання кредитного договору між сторонами підтверджено належними та допустимими доказами. 
Зібрані докази вказують на те, що ТОВ «Іннова Фінанас» та ОСОБА_1 уклали в електронній формі кредитний договір, у якому досягли згоди з усіх істотних умов, а саме щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, комісій, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави щодо позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того є роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України).
У разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором (ст.1052 ЦК України).
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.ст.525-527 ЦК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст.526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.
Розпоряджаючись своїми цивільними та процесуальними правами на свій розсуд, відповідачка відзив на позов до суду не подала, не заперечувала факт укладання кредитного договору, отримання та користування кредитними коштами, не подала своїх доказів на заперечення відповідних доводів позивача. Отже, відповідачка не довела відсутність її вини у порушенні зобов`язання, не спростувала підстави позову.
Водночас при визначенні розміру заборгованості за процентами за договором надання грошових коштів у позику №2609840124 від 03.01.2024, що підлягає стягненню з відповідачки, суд виходить з наступних мотивів. 
Статтею 251 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.
Відповідно до ст.252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
За змістом ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з частиною першою ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу ч.4 ст.263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. На період після прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту кредит боржнику не надається, боржник не може правомірно не повертати кредит, а тому кредитор вправі вимагати повернення боргу разом із процентами, нарахованими на час спливу строку кредитування.
У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
Так, згідно п.1.2, п.1.3.1, 1.3.2 договору надання грошових коштів у позику №2609840124 від 03.01.2024, строк позики (строк дії договору) становить 30 днів. Дата надання позики 03.01.2024. Дата повернення позики 02.02.2024. 
Розділом 4 договору передбачено право позичальника ініціювати пролонгацію строку позики та визначено порядок проведення такої пролонгації. Однак договором не передбачено право позикодавця самостійно ініціювати пролонгацію строку позики. 
В матеріалах справи відсутні докази пролонгації строку користування позикою, тому немає підстав вважати продовженим строк позики, встановлений умовами договору.
З огляду на наведене, нарахування передбачених договором процентів за користування позикою у даному випадку слід вважати правомірним лише до 01.02.2024 включно (30 днів з дня надання позики – 03.01.2024).
Згідно Таблиці обчислення загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за договором надання грошових коштів (Додаток № 1 до договору №2609840124 від 03.01.2024) та розрахунку заборгованості за кредитним договором №2609840124 від 03.01.2024, проведеного позивачем, проценти за користування ОСОБА_1 позикою за період з 03.01.2024 по 01.02.2024 включно складають 1791 грн.
Відтак, заборгованість відповідачки за процентами за вказаним договором за період кредитування з 03.01.2024 по 01.02.2024 включно (30 днів з дня надання позики – 03.01.2024) становить 1791 грн.
Таким чином, суд вважає, що право ТОВ «Іннова Фінанас» нараховувати передбачені договором проценти за користування позикою припинилося після спливу строку дії відповідного договору, тобто після 01.02.2024, а тому з 02.02.2024 в позивача були відсутні підстави для подальшого нарахування процентів за користування позикою. Після спливу строку кредитування позивач мав право на захист свого порушеного права відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України. Проте позивач вимог про стягнення процентів, які передбачені ч.2 ст.625 ЦК України, як міра відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання, до відповідача не заявив, у той час як суд вирішує справу в межах заявлених позовних вимог.
З огляду на викладене суд вважає за необхідне задовольнити позов частково та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором надання грошових коштів у позику №2609840124 від 03.01.2024 у загальному розмірі 4791 грн, що складається з наступного: 1) 3000 грн - заборгованість за сумою позики; 2) 1791 грн - заборгованість за процентами за користування позикою.
Щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.
Згідно вимог ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
З огляду на те, що позовні вимоги задоволені судом частково на 16,65% (4791 грн х 100% /28776 грн), з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 403,33 грн. (2422,40 грн. х 16,65% / 100%).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.205, 207, 512, 514, 526, 527, 530, 536, 610-611, 625, 628, 629, 634, 638, 639, 1048, 1049, 1054, 1055, 1077, 1078 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», ст.ст.5, 10-13, 76-82, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» заборгованість за договором надання грошових коштів у позику №2609840124 від 03.01.2024 в розмірі 4791 грн.
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» судовий збір в розмірі 403,33 грн. 
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс», код ЄДРПОУ 44127243, адреса місцезнаходження: м.Київ, вул.Болсуновська, буд.8.
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя О.В. Сопронюк