ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" травня 2026 р. справа № 300/1054/26
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій 

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Васютин Ярослав Володимирович звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, просить:
визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 22.01.2026 № ЕПС 926010136596 про відмову в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області прийняти рішення в інтересах ОСОБА_1 згідно поданої не заяви.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач протиправно прийняв оскаржуване рішення від 22.01.2026 № ЕПС 926010136596 про відмову позивачу у переведенні з пенсії на пенсію у зв`язку з втратою 12.12.2025 годувальника чоловіка ОСОБА_2 , оскільки позивач є особою з інвалідністю II групи, що підтверджується витягом № 156/25/3147/В від 09.09.2025 з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи та досягла віку 65 років.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач скористався правом на подання відзиву, який надійшов на адресу суду 19.03.2026. Відповідно до відзиву відповідач заперечив проти позову, просив відмовити в задоволенні позову з мотивів, що позивач отримувала соціальну пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" (як особа, що немає трудового стажу). Однак згідно витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 156/25/3147/В від 09.09.2025 позивачу встановлено інвалідність ІІ групи у зв`язку із загальним захворюванням, що не дає право позивачу на отримання пенсії по втраті годувальника.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Тисменицькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, отримує соціальну пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII (як особа, що немає трудового стажу).
Згідно витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 156/25/3147/В від 09.09.2025 позивачу встановлено інвалідність ІІ групи у зв`язку із загальним захворюванням (а.с. 12, 13).
13.01.2026 позивач звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою № 242 про переведення її пенсії на пенсію у зв`язку із втратою годувальника.
За результатами розгляду заяви та наданих до неї документів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області прийнято рішення від 22.01.2026 № ЕПС 926010136596 про відмову ОСОБА_1 у переведенні її пенсії на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, з обґрунтувань, що відповідно до статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті необхідного страхового стажу. До непрацездатних членів сім`ї відноситься, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Відповідно до цієї статті, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та за наявності відповідного страхового стажу (а.с. 3).
При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.
Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно частини 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Пунктом 3 частини 1 статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.
Відповідно до частини 1 статті 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Згідно частини 3 статті 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Відповідно до частини 3 статті 4 Закону № 1058-IV виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника врегульовані статтею 36 Закону № 1058-IV.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону № 1058-IV члени сім`ї, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.
За приписами ч. 3 ст. 36 Закону № 1058-IV до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до п. 2.11 Порядку № 22-1 за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.
З 20 листопада 1965 року по 12 грудня 2025 року позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким проживала разом за однією адресою по АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про одруження, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, копією акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства та довідкою виданою Солотвинською селищною радою (а.с. 4-9).
Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону № 1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається зазначеним у частині другій цієї статті членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності у годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії у разі встановлення III групи інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та зазначеним у частині другій цієї статті членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.
Отже, пенсія у зв`язку з втратою годувальника безпосередньо пов`язана з правом на пенсію саме померлої особи, що мала на утриманні інших непрацездатних осіб.
Як зазначено вище, згідно п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону № 1058-IV члени сім`ї, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є:
- особами з інвалідністю; 
- або досягли віку 65 років;
- або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-IV.
З огляду на вищенаведене, за результатами розгляду заяви та наданих до неї документів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка отримує соціальну пенсію відповідно до Закону № 1788-XII (як особа, що немає трудового стажу) та згідно витягу з рішення № 156/25/3147/В від 09.09.2025 є особою з інвалідністю ІІ групи у зв`язку із загальним захворюванням, Головне управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області оскаржуваним рішенням від 22.01.2026 № ЕПС 926010136596 протиправно відмовило позивачу у переведенні її пенсії на пенсію у зв`язку з втратою 12.12.2025 годувальника чоловіка ОСОБА_2 , з обґрунтувань, що відповідно до статті 36 Закону № 1058-IV до непрацездатних членів сім`ї відноситься, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-IV, та що відповідно до цієї статті, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та за наявності відповідного страхового стажу (а.с. 3).
Таким чином слід визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 22.01.2026 № ЕПС 926010136596 про відмову в проведенні перерахунку пенсії.
За змістом статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії тощо.
Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.
В даному випадку дата смерті годувальника: 12.12.2025; дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України: 13.01.2026 (а.с. 3, 8).
Таким чином, позивач звернулася до пенсійного органу із заявою від 13.01.2026 про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника в межах 12 місяців з дня смерті годувальника (12.12.2025), а тому право на призначення такого виду пенсії в позивача виникло з 13.12.2025 та має бути відновлено з цієї дати.
Підсумовуючи вищевикладене, належним способом захисту порушеного права, який відповідатиме змісту спірних правовідносин, буде ефективним та забезпечить належний судовий захист у тій мірі, яка є необхідною у даному конкретному випадку, буде: зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 з 13.12.2025 пенсію у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до частини першої статті 36 Закону № 1058-IV.
Таким чином, суд дійшов до висновку, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 22.01.2026 № ЕПС 926010136596 про відмову в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 20551088, вул. С.Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) з 13.12.2025 пенсію у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до частини першої статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Григорук О.Б.