ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2026 року	справа № 380/25338/25	
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Гулкевич І.З., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, - 

встановив :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови в перерахунку пенсії з врахуванням подвійного стажу роботи в медичних закладах з надання психіатричної допомоги з 14.08.1980 по 03.08.1984 з початку призначення пенсії, тобто з 18.06.2007;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок, нарахування та виплату недоотриманих доходів у відповідності до рішень про перерахунок загального страхового стажу від 04.11.2024 та 01.04.2025 з 18.06.2007;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити виплату компенсації через втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати вищезазначених недоотриманих сум пенсійних виплат.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 18.06.2007 отримував пенсію за вислугу років відповідно до п.2 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з дотриманням умов передбачених пунктом “е” статті 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення”. З 15.11.2017 позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
18.04.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про перерахунок пенсії з 08.06.2007 зарахувавши до подвійного стажу роботи в медичних закладах психіатричного профілю у відповідності до ст. 60 Закону №1788 періоду роботи з 14.08.1980 по 03.08.1984 та провести компенсацію недоотриманого доходу.
Листом від 07.05.2025 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило, що стаж роботи з 01.04.2025 становить 41 рік 05 місяців 05 днів .Індивідуальний коефіцієнт стажу-0,41417. Середньомісячний заробіток обчислений за період з 01.11.1981 по 31.12.1986 та за весь період страхового стажу з 01.07.2000 по 31.05.2007 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, який визначено із застосуванням проіндексованого показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якого сплачено страхові внески 8913,83 грн, що становить 9712,51 грн. Розмір пенсії виплати з 01.04.2025 складає 4109,75 грн.
Вказує, що вимоги в частині перерахунку пенсії та виплаті недоотриманої її частини, з вищезазначених причин щодо подвійного стажу роботи з початку її призначення (18.06.2007) протиправно проігноровані. Враховуючи вищезазначене, вважає неправомірною бездіяльність Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області, яка виразилась у неперерахуванні пенсії з часу звернення 18.06.2007 і як наслідок неможливість отримання законного розміру пенсійних виплат.
Просить позов задовольнити.
Ухвалою від 05.01.2026 суддя відкрила спрощене позовне провадження в адміністративній справі, відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву. 
Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю з підстав, викладених у ньому. Зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУПФУ у Львівській області з 18.06.2007. Пенсію призначено за вислугу років відповідно до Закону 31788, як працівнику охорони здоров`я. На підставі поданої заяви від 15.11.2017 позивача переведено на пенсію за віком відповідно до закону №1058. Продовжує працювати. 
Загальний страховий стаж роботи, який враховано для обчислення розміру пенсії становить 35 років 02 місяці 10 днів (врахований до 28.02.2022).
Відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 позивач працював: з 01.08.1980 по 20.08.1981 у Волинській обласній психіатричній лікарні лікарем інтерном; з 20.08.1981 по 06.01.1982 у Волинському обласному наркологічному диспансері на посаді лікаря-психіатра-нарколога; з 06.01.1982 по 04.05.1984 у Волинському дитячому психоневрологічному санаторії головним лікарем; з 07.05.1984 по 03.08.1984 у Волинському обласному наркологічному диспансері лікарем-наркологом. Стаж роботи за вказані періоди обчислений у одинарному розмірі.
Рішенням від 04.11.2024 до страхового стажу зараховано періоди роботи позивача з 14.08.1980 по 19.08.1981, з 20.08.1981 по 06.01.1982 та з 07.05.1984 по 03.08.1984 в психіатричних закладах, згідно до ст. 60 Закону України “Про пенсійне забезпечення”. Відповідно стаж для розрахунку пенсії становив 39 років 01 місяць 07 днів. Індивідуальний коефіцієнт-0,39083.
04.04.2025 позивач звернувся із заявою про зарахування періоду роботи з 14.08.1980 по 03.08.1984 згідно до ст. 60 Закону №1788, надавши при цьому копії наказів відділу охорони здоров`я виконавчого комітету Волинської обласної ради народних депутатів від 06.01.1982 №1 та від 27.04.1987 №148-ос. В результаті проведеного перерахунку з 01.04.2025 страховий стаж позивача становить 41 рік 05 місяців 05 днів, коефіцієнт страхового стажу -0,41417.
Середньомісячний заробіток обчислений за період з 01.11.1981 по 31.12.1986 та за весь період страхового стажу з 01.07.2000 по 31.05.2007 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, який визначено із застосуванням проіндексованого показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якого сплачено страхові внески 8913,83 грн, що становить 9712,51 грн. Розмір пенсії виплати з 01.04.2025 складає 4109,75 грн.
Пенсія призначена з 18.06.2007, уточнюючі документи позивачем долучено після трьох місяців дати виникнення права на призначення пенсії, тому пенсія позивача перерахована у строки передбачені ч.4 ст.45 Закону №1058.
Представником позивача подано відповідь на відзив. Зазначає, що відповідач не наводить жодного аргументу чи посилання на доказ, який би фіксував фактичні обставини неможливості зарахування трудового стажу в подвійному розмірі на момент призначення пенсії у 2007 році і які саме обставини не дали можливості зарахувати стаж роботи в психіатричних закладах в подвійному розмірі.
Посилання відповідача на додані уточнюючі документи позивачем протягом 2024-2025 років, які нібито були необхідними для зарахування стажу у подвійному розмірі, є необґрунтованим, оскільки стороною у відзиві не наводиться жодного аналізу цих документів і відсутні будь-які посилання на інформацію в них, яка стала б підставою для прийняття рішення про зарахування стажу в подвійному розмірі саме завдяки такій. Позивачем наголошується на твердженні про те, що при призначенні пенсії у 2007 році достатньо було даних зазначених у трудовій книжці (основному документі) та врахування статусу медичних закладів як психіатричних у відповідності до діючих на той час норм законодавства.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.
ОСОБА_1 , з 18.06.2007 пенсію за вислугу років відповідно до п.2 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з дотриманням умов передбачених пунктом “е” статті 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення”. 
З 15.11.2017 ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Загальний страховий стаж роботи, який враховано для обчислення розміру пенсії становить 35 років 02 місяці 10 днів (врахований до 28.02.2022).
Відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 позивач працював: з 01.08.1980 по 20.08.1981 у Волинській обласній психіатричній лікарні лікарем інтерном; з 20.08.1981 по 06.01.1982 у Волинському обласному наркологічному диспансері на посаді лікаря-психіатра-нарколога; з 06.01.1982 по 04.05.1984 у Волинському дитячому психоневрологічному санаторії головним лікарем; з 07.05.1984 по 03.08.1984 у Волинському обласному наркологічному диспансері лікарем-наркологом. Стаж роботи за вказані періоди обчислений у одинарному розмірі.
Рішенням від 04.11.2024 до страхового стажу зараховано періоди роботи позивача з 14.08.1980 по 19.08.1981, з 20.08.1981 по 06.01.1982 та з 07.05.1984 по 03.08.1984 в психіатричних закладах, згідно до ст. 60 Закону України “Про пенсійне забезпечення”. Відповідно стаж для розрахунку пенсії становив 39 років 01 місяць 07 днів. Індивідуальний коефіцієнт - 0,39083.
04.04.2025 позивач звернувся із заявою про зарахування періоду роботи з 14.08.1980 по 03.08.1984 згідно до ст. 60 Закону №1788, надавши при цьому копії наказів відділу охорони здоров`я виконавчого комітету Волинської обласної ради народних депутатів від 06.01.1982 №1 та від 27.04.1987 №148-ос. В результаті проведеного перерахунку з 01.04.2025 страховий стаж позивача становить 41 рік 05 місяців 05 днів, коефіцієнт страхового стажу -0,41417.
Середньомісячний заробіток обчислений за період з 01.11.1981 по 31.12.1986 та за весь період страхового стажу з 01.07.2000 по 31.05.2007 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, який визначено із застосуванням проіндексованого показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якого сплачено страхові внески 8913,83 грн, що становить 9712,51 грн. Розмір пенсії виплати з 01.04.2025 складає 4109,75 грн.
Позивач вважає бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, яке виразилось у неперерахуванні пенсії з часу звернення з 18.06.2007, внаслідок неможливість отримання законного розміру пенсійних виплат.
При прийнятті рішення суд виходив з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Пунктом 6 статті 92 Конституції України встановлено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно Законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV).
Згідно з ч. 1-4 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Як установлено судом і не заперечується сторонами, позивачу призначена з 18.06.2007 пенсія за вислугу років відповідно до п.2 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з дотриманням умов передбачених пунктом “е” статті 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення”. 
З 15.11.2017 ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Однак, під час призначення пенсії позивачу, позивачу період роботи з 14.08.1980 по 03.08.1984 зараховано в одинарному розмірі.
Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Доказів оскарження рішення відповідача, яким позивачу не було зараховано спірний період роботи в подвійному розмірі під час призначення пенсії з 18.06.2007 матеріали справи не містять.
Рішенням від 04.11.2024 до страхового стажу зараховано періоди роботи позивача з 14.08.1980 по 19.08.1981, з 20.08.1981 по 06.01.1982 та з 07.05.1984 по 03.08.1984 в психіатричних закладах, згідно до ст. 60 Закону України “Про пенсійне забезпечення”. Відповідно стаж для розрахунку пенсії становив 39 років 01 місяць 07 днів. Індивідуальний коефіцієнт - 0,39083.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач 04.04.2025 звернувся із заявою про зарахування періоду роботи з 14.08.1980 по 03.08.1984 згідно до ст. 60 Закону №1788, надавши при цьому копії наказів відділу охорони здоров`я виконавчого комітету Волинської обласної ради народних депутатів від 06.01.1982 №1 та від 27.04.1987 №148-ос.
Відповідно до статті 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Відповідно до пунктів 1.7, 1.8 Порядку №22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал або засобами Порталу Дія днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі або засобами Порталу Дія заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).
Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій, якщо інше не передбачено цим Порядком), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.
У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.
Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі - Закон).
Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:
- у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;
- у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.
Таким чином, на підставі заяви від 04.04.2025 з урахуванням додаткових документів за період роботи з 14.08.1980 по 03.08.1984, у строки визначені статтею 45 Закону №1058-IV, проведено перерахунок пенсії Позивача.
Зазначене виключає протиправність дій відповідача.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.
Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд доходить висновку, що відповідач діяв правомірно.
Відтак, позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.
Відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при відмові в позові судові витрати розподілу не підлягають. 
Керуючись ст. ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову відмовити повністю.
Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя	Гулкевич Ірена Зіновіївна