Справа № 453/2103/25
№ провадження 2/453/230/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2026 року

Сколівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Курницької В.Я.;
за участі секретаря судового засідання Трембач М.М.,
без учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сколе в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № 3402101794-124238, укладеним ним 22 вересня 2021 року з ТОВ «ФК «Інкасо фінанс»,-
в с т а н о в и в :

До Сколівського районного суду Львівської області 04 грудня 2025 року в порядку цивільного судочинства за допомогою системи «Електронний суд» звернувся позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» (далі – ТОВ «Факторинг партнерс») з позовною заявою до відповідача – ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» (код ЄДРПОУ: 42640371, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Гедройця Єжи, буд. 6, офіс 521;) заборгованість за договорами в загальній сумі 194 377, 88 грн.
Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами - роз`єднано; виділено в самостійне провадження позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами Договором № 103307216, укладеним ним 16 вересня 2021 року з ТОВ «Мілоан»; Договором № 4537686, укладеним ним 15 вересня 2021 року з ТОВ «Мілоан»; Договором № 619625, укладеним ним 15 вересня 2021 року з ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів»; Договором № 3212799, укладеним ним 22 вересня 2021 року з ТОВ «Маніфою»; Договором № 77583599, укладеним ним 09 вересня 2021 року з ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів»; Договором № 555156210248, укладеним ним 17 вересня 2021 року з ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія».; прийнято до розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, а саме за договором № 3402101794-124238, укладеним ним 22 вересня 2021 року з ТОВ «ФК «Інкасо фінанс», та відкрито провадження у цивільній справі № 453/2103/25 у наведеній частині. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін у судове засідання.
В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 22 вересня 2021 року між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір № 3402101794-124238, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначені умовами кредитного договору. Відповідач, у свою чергу, не виконав умов кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору передбачено, що договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним. Згідно з Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс», кредитний договір з споживачем укладається в електронній формі. З огляду на викладене, зазначає, що договір про надання кредиту підписаний відповідачем ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину.
18 січня 2022 року укладено договір № 18-01/22, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитним договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3402101794-124238.
10 березня 2023 року укладено договір № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3402101794-124238.
18 лютого 2025 року укладено договір № 18-02/25, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3402101794-124238.
Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 3402101794-124238.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 3402101794-124238від 22 вересня 2021 року, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 , як зазначає позивач, становить 23 287, 50 грн., з яких: 3 500, 00 грн., заборгованість за тілом кредиту; 19 787, 50 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками.
Відповідач ОСОБА_1 , у запропоновані судом строк та порядку відзив на позовну заяву ТОВ «Факторинг Партнерс» до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором, не подав. Про розгляд справи відповідач повідомлений також шляхом розміщення повідомлення на сайті «Судова влада України». Втім, відповідач свою позицію у цій справі із обґрунтуванням її необхідними доказами не навів, як й не подав заяву про визнання ним позовних вимог.
Інших передбачених ЦПК України заяв по суті справи до Сколівського районного суду Львівської області не надходило.
Частиною 1 статті 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (ч. 5 ст. 279 ЦПК України).
Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Сторони у справі не подавали клопотань про розгляд зазначеної справи з повідомленням сторін, а суд не вбачав підстав для розгляду справи з повідомленням сторін з власної ініціативи.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Оскільки текст рішення складено 27 квітня 2026 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 22 квітня 2026 року, датою ухвалення рішення є саме 27 квітня 2026 року.
Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За приписами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.
Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Судом встановлено, що 22 вересня 2021 року між ТОВ «ФК «Інкасо фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір позики «Проста позика» № 3402101794-124238, який підписаний останнім за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором U5VVPMUA 22 вересня 2021 року.
При цьому, умови вказаного кредитного договору наступні: сума кредиту - 3 500 грн (п. 2.2 договору), строк користування кредитними коштами - 20 діб, який починається з 22 вересня 2021 року та закінчується 12 жовтня 2021 року включно (п. 2.3 договору), строк дії договору позики час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до цього договору, який дорівнює строку користування кредитом (п. 1.19 договору), сума кредиту та нараховані проценти в загальній сумі 4860 грн., повертаються не пізніше 09 червня 2021 року, процентна ставка фіксована 702 % річних (п. 9.13 договору).
ТОВ «ФК «Інкасо фінанс» свої зобов`язання за договором виконало та надало відповідачу ОСОБА_1 , кредит в розмірі 3 500, 00 грн., на його платіжну картку № НОМЕР_2 , що підтверджується інформаційною довідкою, згідно якої 22 вересня 2021 року на картку № НОМЕР_2 здійснено переказ в розмірі 3 500, 00 грн., номер транзакції в системі «Platon» 33230-23400-22443, номер замовлення 949037, переказ для позики № 3402101794-124238.
18 січня 2022 року укладено договір № 18-01/22, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитним договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3402101794-124238.
10 березня 2023 року укладено договір № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3402101794-124238.
18 лютого 2025 року укладено договір № 18-02/25, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3402101794-124238.
Так, згідно реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги від 18 лютого 2025 року до договору № 18-02/2025 та описової частини позовної заяви, заборгованість відповідача ОСОБА_1 , за кредитним договором від 22 вересня 2021 року № 3402101794-124238 визначена в загальній сумі 23 287, 50 грн., з яких: 3 500, 00 грн., заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) та 19 787, 50 грн., заборгованість за нарахованими процентами (на дату відступлення вимоги).
Однак, суд бере до уваги саме розрахунок заборгованості, який складений первісним кредитором ТОВ «ФК «Інкасо фінанс» та який позивач додав до позовної заяви, де заборгованість відповідача ОСОБА_1 , за кредитним договором від 22 вересня 2021 року № 3402101794-124238 визначена станом на 18 січня 2022 року (відступлення прав вимоги первісним кредитором) та відповідає умовам договору позики (п. 3.7, договору, додаток № 1 до договору) в загальній сумі 4 860, 00 грн., з яких: 3 500, 00 грн., заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) та 1 360, 00 грн., заборгованість за нарахованими процентами.
Також, суд враховує, що умовами кредитного договору від 22 вересня 2021 року № 3402101794-124238 визначений строк користування кредитними коштами, який складає 20 діб та починається з 22 вересня 2021 року та закінчується 12 жовтня 2021 року (п. 2.3 договору). До того ж, згідно п. 2.7 договору «плата за користування кредитом нараховується в процентному значенні, за фактичну кількість днів, користування кредитом, визначену п. 2.3 цього договору (протягом 20 днів) та починається у дату списання кредитних коштів з рахунку товариства й закінчується у дату зарахування суми кредиту та плати за користування кредитом на рахунок товариства», про що також було зазначено позивачем в позовній заяві.
Виходячи з вищевказаних умов договору, суд вважає вірним розрахунок заборгованості, який складений первісним кредитором ТзОВ «ФК «Інкасо фінанс» станом на 18 січня 2022 року, який здійснений в межах строку кредитування - 20 днів, з визначенням тіла кредиту в сумі 3 500, 00 грн., та остаточних процентів в сумі 1 360, 00 грн., що відповідає умовам договору позики (п.п. 2.3, 2.7, 3.7 договору). При цьому, суд звертає увагу на те, що вказаний розрахунок виконаний первісним кредитором станом на 18 січня 2022 року, тобто після спливу майже трьох місяців після закінчення строку користування кредитними коштами, однак, після 12 жовтня 2022 року нарахування процентів первісним кредитором не здійснювалось.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12 дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Таким чином, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку кредитування або до звернення кредитора з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним.
Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором за кредитним договором від 22 вересня 2021 року № 3402101794-124238в розмірі 4 860, 00 грн., з яких: 3 500, 00 грн., заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) та 1 360, 00 грн., заборгованість за нарахованими процентами.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Верховний Суд у постанові від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19 роз`яснив, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 03 жовтня 2019 у справі № 922/445/19.
З урахуванням викладеного вище, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Відтак, у відповідності до положень ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем було заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 23 287, 50 грн. заборгованості, в той же час суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 22 вересня 2021 року № 3402101794-124238 в розмірі 4 860, 00 грн, а відтак пропорційний розмір витрат на професійну правничу допомогу складає 5 217, 39 грн.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, відповідно до якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.
З долучених до позовної заяви договору про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02 липня 2024 року, витягу з акту № 21 про надання юридичної допомоги від 31 жовтня 2025 року, вбачається, що розмір понесених позивачем витрат у зв`язку з розглядом цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» з цивільним позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договорами становить 25 000, 00 гривень.
Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 грудня 2021 у справі № 927/237/20).
Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited проти України").
Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п. п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19).
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі № 912/1025/20).
Так, в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19, в якому, серед іншого наголошено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт; суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Подібні висновки можна також зустріти в ряді постанов Верховного Суду, зокрема, у справах № 922/3436/20, № 910/7586/19, № 910/16803/19.
Верховний Суд у своїй постанові від 28 червня 2023 року по справі № 369/576/22 зазначив, що суд може з власної ініціативи зменшити розмір витрат на правничу допомогу, застосувавши критерії, визначені у ч. ч. 3, 4, 5, 9 ст. 141 ЦПК України. При цьому це не є тотожним застосовуванню судом критеріїв, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України, де обов`язковою умовою є наявність клопотання іншої сторони про зменшення розміру таких витрат.
Дослідивши надані представником позивача докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що деякі види робіт мають необґрунтовано завищену вартість.
Суд констатує, що даний спір для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, відноситься до категорії малозначних справ, судова практика щодо яких є сталою і передбачуваною. Великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають, а відтак, зважаючи на роз`єднання судом позовних вимог, у даній справі заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000, 00 гривень є завищеними порівняно з вартістю послуг з правничої допомоги в таких категоріях спору, оскільки матеріали справи не потребували і не містять великої кількості документів для підготовки позовної заяви, а враховуючи те, що ТОВ «Факторинг Партнерс» доручає АО «Лігал Ассістанс» комплексний супровід судових справ зі стягнення заборгованості за кредитними договорами, а також усталену судову практику, дана справа є не складною. При цьому, представником жодним чином не мотивована необхідність витрачання значного часу на аналіз документів, які знаходяться в матеріалах справи, ступінь складності та новизни правових питань, досліджених ним.
Отже, керуючись принципами справедливості, виходячи з критерію реальності витрат та розумності їх розміру, тобто відповідністю понесених витрат, складності, обсягу та характеру наданої представником допомоги, а також співмірності цих витрат із ціною позову, конкретних обставин справи, суд вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу, є завищеним і не являється співмірним, обґрунтованим і пропорційним об`єму здійсненої роботи та наданої послуги, складності справи, а також є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг у аналогічних справах, обсяг наданих представником послуг не відповідає критерію реальності, а відтак суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу до 3 000, 00 гривень, оскільки такий розмір витрат є необхідним і неминучим для позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», яке було змушеним до залучення професійної правничої допомоги.
Крім того, оскільки позивачем було заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 23 287, 50 грн. заборгованості, в той час як суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 22 вересня 2021 року № 3402101794-124238 в розмірі 4 860, 00 грн, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 505, 54 грн. 
Справа розглянута в межах заявлених позовних вимог та наданих учасниками справи доказів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 526, 549, 550, 611, 613, 615, 627, 629, 631, 638, 639, 1048, 1054 ЦК України, статтями 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-284, 354 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» (код ЄДРПОУ: 42640371, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Гедройця Єжи, буд. 6, офіс 521;) заборгованість за Кредитним договором № 3402101794-124238 від 22 вересня 2021 року у розмірі 4 860 (чотири тисячі вісімсот шістдесят) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» (код ЄДРПОУ: 42640371, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Гедройця Єжи, буд. 6, офіс 521;) 505 (п`ятсот п`ять) гривень 55 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» (код ЄДРПОУ: 42640371, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Гедройця Єжи, буд. 6, офіс 521;) 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» код ЄДРПОУ: 42640371, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Гедройця Єжи, буд. 6, офіс 521.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Головуючий суддя    В.Я.Курницька